EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
VI LÅTER DET SKE.
POLITISK OCH SOCIAL JÄMLIKHET
NYTT INLÄGG
MIDAS MÄN
PUBLICERA
50 DAGAR TIDIGARE
Sociala oroligheter växer på vår kontinent
och utgör redan ett våldsamt hot mot politisk stabilitet.
Det här våldet har uppstått
i samtliga europeiska länder.
Det finns ingen klar orsak och inga fasta krav
eller tydliga ledare.
Om än i efterhand har vi även sett
hur oroligheterna lett till upploppen.
Vad som kallas "Spanska revolten"
började för två veckor sedan som en fredlig protest
mot stigande elpriser.
Gradvis, har tusentals anslutit sig,
folk från alla samhällsklasser och ideologier.
Vi har fått nog och ingen bryr sig.
Hör på mig: Er tid är kommen.
Detta är krig. Rädslan ska byta sida.
Tillsammans är vi ostoppbara.
Vi är ostoppbara!
Folkets jävla vrede. Vi är folkets vrede.
-Något åt mig? -Ja.
Kära herr Genovés.
Vi ber dig att sälja dina aktier, i den mån som krävs,
för att ge oss 50 miljoner euro i kontanter.
God morgon.
För att undvika onödig press, får du tio dagar på dig,
från och med idag, till att uppfylla våra krav.
Alternativt, om du så föredrar,
kan vi acceptera avbetalningar,
men tänk på att vi inte
kan ta emot belopp under fem miljoner euro.
Tro oss, herr Genovés,
vi har inte den minsta illvilja mot dig.
Du kommer snart att förstå att vi, som du, bara är affärsmän, fast med en skillnad:
vi är specialiserade på en viss sorts spekulation,
som är ytterst lönsam,
men kräver att vi avsäger oss vissa etiska skrupler.
Därför skulle vi uppskatta
om du inte involverade polisen i vår relation.
När du har förstått och accepterat våra villkor,
ska du ta ut en annons i El Observador Nacional,
inkludera dina initialer och samtycke.
Helst ska annonsen tas ut före 1 oktober.
Annars
kommer en slumpmässigt vald person att dö den dagen på Avenida de Valvanera
vid gryningen.
Vi känner inte personen.
Inte du heller.
Bara du kan rädda dem.
Med vänliga hälsningar,
Midas män.
Gloria!
Är du kvar?
God kväll. Jag ska precis gå,
jag gör bara det sista.
-Ska jag lägga undan det? -Tack.
Du kan lägga det i rummet där bak.
Det var en gåva. Vet inte vad jag ska göra med den.
Herrn?
Ja?
Ska jag inte börja tömma lådorna?
Nej, vi gör det tillsammans, Gloria.
Det är mest dokument. Jag säger till när.
Nåt mer?
Nej.
Nej, tack. Gå och vila.
God kväll.
Du flyttade hit för åtta månader sen.
När man flyttar, måste man flytta in.
MIDAS MÄN
MYTEN OM KUNG MIDAS
ORGANISATIONEN MIDAS
MIDAS UTPRESSNING
MIDAS FRESTELSE
Kom.
Gå in!
Sätt er ner.
Du är inte i fara här.
Välkommen.
Jag förstår att du landade för några timmar sen.
Jag tror inte att du känner dig så glad nu.
Tack för att du kom.
Jag brukar inte skriva om sånt här.
-Jag är ingen krigsreporter. -Jag vet.
Jag valde dig inte för det.
Vi delar samma yrke.
Snälla, jag ber dig att sätta på din inspelare så vi kan börja.
Jag samarbetade med denna kriminella regim i 28 år.
Jag har ljugit åt regeringen hela denna tid.
Jag sitter nu med dig och snart med andra journalister,
för att erkänna mitt ansvar.
De tusentals döda, de döda barnen,
och de utrotade generationer som aldrig kommer tillbaka.
Det är för sent.
Det är det enda jag kan erbjuda.
Det och informationen jag har.
En av de ledande bankerna i ditt land
har finansierat den här regeringen i sex år.
Den gör stora vinster på att sälja vapen till regeringen.
De gör det genom två europeiska banker och en i Libyen,
som alla tillhör konglomeratet Banco Industrial i Madrid.
Detaljerna för alla överföringar finns här.
Det värsta är att det är lagligt.
Men Banco Industrial…
Är du säker på att jag är rätt person?
Din tidning har gott anseende.
Och jag läste din artikel om Centralbanken.
Impulsiv,
men ärlig.
Varför nu?
Jag föddes här.
Min son med.
Och jag tror att jag kommer att dö här.
Det blir bara värre.
Hela tiden.
Jag kan inte längre blicka bort.
För bara nio månader sen hade få hört talas om Víctor Genovés.
Över en natt blev han VD
för ett av landets största mediabolag.
Till vår förvåning hade han ärvt
Antonio Malvars imperium.
Idag har Malvar-gruppen inte bara övervunnit motgångar
efter grundarens bortgång
men aktiekursen fortsätter att stiga.
Víctor Genovés.
-Grattis och välkommen. -Tack.
Jag måste fråga…
Varför du?
Låt oss bara säga att…
INTERVJU MED VÍCTOR GENOVÉS VD, MALVAR-GRUPPEN
Jag har inte en susning.
Du kände Antonio Malvar väl.
Du måste ha någon aning.
Antonio Malvar var ingen vanlig man.
Ingen vanlig affärsman.
Han trodde innerligen på vårt system,
vilket är ovanligt i dessa tider.
Han ansåg att vinst kunde bringa social förändring.
Det var inte bara om att tjäna pengar.
Man skulle vara stolt över hur man gjorde det.
Ett exempel på det är väl El Observador Nacional,
gruppens huvudtidning.
Men den gamla tidningen har inte gått med vinst på flera år.
El Observador Nacional har spelat
en avgörande roll sedan övergången till demokrati och gör det ännu.
Den "gamla tidningen", som du säger, är en viktig symbol för många.
Jo, men en ohållbar sådan.
Vilken bitch!
Den är den enda brist som experter kan se i din ledning av gruppen.
När internet kom valde vissa mediabolag att göra nedskärningar.
Vi valde istället att investera i vår kvalitet och prestige.
Kom, Genovés väntar.
Vi hoppas att bli den främsta spanska tidningen,
vilket blir lönsamt på lång sikt.
Vi väntade tills nästan allt var klart.
Grattis till intervjun.
De är vapenhandlare, Víctor. De säljer många vapen.
Till en diktator.
Vi kan enkelt koppla vapnen till Al Bayda-massakern.
Runt 200 personer dog. Fler än 60 var barn.
Vi har en story här.
Den banken har finansierat gruppen i över 15 år.
De har lånat oss miljontals euro.
Dessutom äger de fyra procent av våra aktier.
Det är en pangnyhet.
Dessutom har El Observador behållit sitt goda anseende
eftersom jag övertygat många
att bistå med skulderna… Banco Industrial är en av dem.
Jag vet bara att jag har jobbat på storyn i sex månader.
Det är en enorm skandal,
och jag är skyldig Said Alfaad det.
Om vi antar att allt är sant,
och utelämnar dina känslor, varför ska vi publicera det?
Varför ge ut något som kan förhindra
att vi kan publicera andra viktiga nyheter?
Det är det enda alternativet.
Det är, bortsett från mina känslor,
och företagets sits,
det rätta.
Det finns alltid alternativ.
Okej.
Mónica…
Jag har mycket att göra. Farväl.
Tack för att du tog emot, men låt mig varna dig,
-någon kommer att publicera det. -Blev det faktagranskat?
Vi saknar citat från franska bankens VD, som är kopplingen till Banco Industrial.
-Och några uttalanden… -Gör färdigt det.
Vad gör du? Vart knuffar du det?
-Dit. Kom igen. -Inte hitåt. Ditåt!
-Ärligt talat… -Vi måste vända det.
Det är det sista jag behöver.
Jag tar en drink.
-Klockan är 18. -Och? Jag är pensionerad.
Efter elva år lämnade den jäveln bara det där.
Ett ostämt piano.
-Trevligt att se dig så glad. -Ja, superlycklig.
Jag blev dumpad vid 64 års ålder,
min pension går ner 32 euro,
jag har ett piano jag inte blir av med
och fick nyss veta
att min enda dotter tillbringar helgerna i Syrien, med alla missilangrepp.
Det var en dag. Överreagera inte.
Varför oroar du dig, om storyn blir så framgångsrik?
De publicerar den inte.
Mitt enda alternativ är att lägga ut den på bloggen.
-Sälj den till en annan tidning. -De skulle inte ta det.
Andra tidningar kommer att bannlysa mig…
De svartmålar mig tills ingen vågar komma nära.
Är det värt det?
Bara för att det inte publiceras
är jag inte fri från min journalistiska plikt.
Skulle du skippa storyn för att behålla ditt jobb?
Varför måste du rädda världen
och förstöra din framtid om ingen bryr sig?
-Jag är inte som alla andra. -Nej, du tycker att du är bättre.
Kanske…
Men nån måste göra det.
Jag är stolt över dig, raring.
Kom igen…
Hjälp mig flytta ut det.
Vad är din plan för pianot?
Sälja det.
Och du lämnar det i farstun tills dess.
Jag vet inte vad jag ska göra. Hjälp mig få ut det nu.
Vänd det mot dig.
MÖRDARE - SKURKAR
OLYDNAD FÖR EVIGT
Det här området ser inte så säkert ut.
Hon bytte plats i sista stund.
Vem vet varför?
Hon hittar alltid nya ställen,
konstiga sådana.
Sån är hon.
Där är det.
Ska jag vänta?
Nej, ingen fara.
Jag tar mig tillbaka.
Hoppas bara hon låter mig.
Förresten…
Du är ju Real Madrid-fan och jag har två logeplatser.
-Vill du ha dem? Jag har aldrig tid. -Javisst.
Du får dem imorgon.
-God kväll, Diego. -God kväll. Och tack.
Kom in.
-God kväll. -Tack.
Víctor Genovés, den förlorade sonen!
Jose Alva…
Välkommen tillbaka.
Du hade brått, va?
Jag har drömt om det här.
Jag menar krabban.
Visst.
Madrid börjar bli smaklöst.
Ni försöker verkligen vara New York.
Jag bodde där i 15 år. Det är inte ens nära.
Det här har funnits i nästan ett sekel. Kände du till det?
-Förlåt att jag missade din kröning. -Ingen fara.
Ingen förväntade sig det.
Fick du inte utstå mycket?
Du väckte många misstankar.
Jag har hört ryktena,
men ingen har trätt fram.
Jag är så stolt över dig.
Hur är det med dig, då?
Allt skvaller…
Dopa Digital,
"plattformsdrottningen"
som valde Spanien som en språngbräda till Europa.
Jag hade hemlängtan.
Vi kom till Spanien för att ge folket vad de vill ha.
Allt bra?
Tack, Sergio.
Ingick det en tjej med tronen?
Hanteringen av arvet har tömt mig på all min energi.
Men jag klarar mig.
Tom, då?
Vi gjorde slut.
Han började med politik.
Han blev tråkig.
Men du har rätt. Det är bättre såhär.
Du minns väl Boston?
Vi hade kul där.
Vi hade mycket kul.
Jag bor i presidentsviten på ett hotell, som en pensionerad rockstjärna.
Jag och 11 andra chefer.
Mina ungar.
Vi har hela våningsplanet.
Jag håller ögonen på er.
Ni är små, men ändå en konkurrent.
Jag har saknat dig, Jose.
Jag måste till konferensen.
Lunchen tillagas, barn.
Elena,
stäng av spisen kl. 11.
Okej.
Jag sov inget i natt, Lucia.
Nej då.
Nej…det är inte det. Programmet är bara stressigt att sköta.
Ja.
Säg åt killarna
att skicka ett kalkylblad av de första tre månaderna.
Jag vill börja med…
Det är inget chockerande.
Vare sig man gillar regimen eller inte är det helt lagligt att sälja vapen.
Nästan en halv miljon människor dog i Syrien, herr Valente.
Ni dolde transaktionerna.
"Dolde" dem?
Du berättar om de döda i Syrien.
Här är min fråga:
Är de mitt ansvar?
De är inte mina att begrava.
Men Banco Industrial de Madrid då?
Familjen Arana-Vélez?
Alla tjänade på det.
Utan tvekan, men allt började 2014.
Men försäljningen blev bara officiell för mindre än ett år sen.
Herr Valente, varför gick du med på intervjun till slut?
År 2014
förvärvade tre olika företag 22 procent av min banks tillgångar.
De företagen har sen dess försvunnit.
-Och de företagen… -De företagen
var dotterbolag till Banco Industrial, ja. Alla visste det.
Bekräftar du att Banco Industrial
ägde din bank och hade känt till affärerna
med Syriens regim sedan 2014?
Svaret är ja.
Era jävlar!
Åk hem till era herrgårdar!
Vad händer?
Kära herr Genovés.
Som du ser
höll vi vår del av överenskommelsen.
En person dog i morse.
Vi tror att det kommer att övertyga dig
om att vi menar allvar.
Om du inte kontaktar oss inom tio dagar,
kommer ännu ett oskyldigt liv att tas den 11:e i bostadsområdet Ópera.
Vi hoppas att du är av god hälsa.
Med vänlig hälsning,
Midas män.
"Din idé är skitdålig."
Exakt så sa han.
Han sa: "Ja, den är kass, men…"
Han började rättfärdiga det…
Víctor, lyssnar du ens?
Ja, jag tänkte bara…
Inspektör Conte.
Tack för att du kom. Följ mig.
Som du vet brukar jag inte göra hembesök.
Nej, men du måste förstå att för ett fall som detta
vill jag inte gå till polisstationen.
Men du ringde statssekreteraren.
Det stämmer.
Sätt dig, tack.
Kvinnan som blev överkörd hette Susana Ruiz Plasencia.
Hon var 45 och efterlämnar två döttrar,
bägge mindreåriga.
Hon hade ingen kriminell bakgrund.
Får jag se brevet?
Jag slängde det.
Av nån anledning behöll jag kuvertet.
Som jag berättat för statssekreteraren skickade de ett mejl efter smitningen.
De tar på sig dådet och har gett mig en ny betalningsfrist.
I teorin, om jag inte betalar, dör någon annan om åtta dagar.
Det är ett udda fall,
herr Genovés.
Förutom detta mejl har vi inget
som tyder på att fru Ruizs död var annat än en olycka,
en smitning.
Det kan vara en galning
som tar ansvaret för en olycka för att tjäna på det.
Brevet…
Det angav tiden och platsen.
Brevet…
Som vi inte har.
Jaha, herr Genovés, det här…
Det ser ut som utpressning och så ska vi hantera det.
Därför behöver jag att du samarbetar.
Jag måste ställa några frågor om din familj, dina medarbetare.
Det tar några timmar.
Jag ska även begära ett domslut
för att övervaka era kommunikationer. Jag ville berätta först.
Alla kommunikationer?
Om det här är allvarligt
och du vill sätta stopp för det, måste vi det.
Antyder du att jag bär ansvaret?
Det är inte min avsikt.
Du får det att låta som att jag bad dig lösa ett problem åt mig. Det stämmer inte.
Det här gäller allmänhetens trygghet. Du ska lösa det.
Jag rapporterar det bara,
genom de kanaler som jag ansåg lämpliga.
Så kan man se det.
Varsågod.
Är det allt?
Min sekreterare visar dig ut.
Tack för att du kom, herr Conte.
Tack ska du ha.
Hela natten också?
Ja, Laura.
Så istället för att umgås med honom, skickar du dina hejdukar?
Hur ska du berätta det? Jag vägrar.
På samma sätt som jag berättade för dig.
Han har sett protesterna.
Jag ska förklara att det är en försiktighetsåtgärd.
Genom att låta nån övervaka honom
säger du att de finns de som är farliga och vill skada oss.
Det är vad du säger.
Laura, snälla.
Kan du sluta förvränga allt?
-Jag vill bara skydda honom och dig. -Vad fan…
Jag måste gå.
De kommer kl. 19. De vet vad de ska göra.
Var är Marcos?
På sitt rum.
Jag ger honom en puss och planerar helgen. Vi ska fäktas.
Han slutade fäktas för två månader sen.
Varför slutade du fäktas?
Hände det något?
Var du uttråkad? Var dina motståndare usla?
Marcos, jag är ledsen…
Jag kunde inte öva mer med dig.
Jag har inte haft tid sen jag blev VD.
Men du kan börja igen.
Eller hur?
Eller nåt annat. Vad gillar du för sport?
Jag vet inte.
Kan jag få stolen?
Jag har läxor.
Arvet har gjort det svårt, va?
Jag gillade det här huset.
Du blir sen.
Du kan byta kamera…så här.
Det är enkelt.
Och du kan titta på din mobil eller andra enheter med.
Okej. Har dina män…?
De är på sin vakt. Oroa dig inte.
Din son är i goda händer.
Ring om du har frågor.
-Herr Genovés. -Tack.
-Var så goda. -Tack.
God morgon.
Mauro och Julián är våra interna advokater.
Silvia, min sekreterare.
Javier är vår finanschef.
Isabel, som ni vet, är vår PR-chef.
Det här är Mónica Báez, redaktionsskribent.
Sätt er.
Vi läste igenom materialet du skickade oss…
Och det är
intressant.
Intressant?
Allt du skrev om är lagligt.
Helt lagligt.
Det är "helt" omoraliskt.
Det är inte problemet. Vi är ingen moralpolis.
-Ni är journalister… -Men moralen förpliktar oss.
Vi svarar till företaget som försörjer många familjer,
inklusive våra egna.
Trycker vi det kapar vi den livlinan.
En överträdelse av affärsetiken.
Låt se om jag förstår:
För att skydda er etikkod, måste vi kasta vår åt helvete?
Stämmer det?
Det är enklare än så, Luis.
Det vore en krigsförklaring mot en mycket stark fiende.
Kanske om det var i självförsvar,
men detta vore en överlagd och orättfärdigad attack.
Varför är vi här då?
Om det var så enkelt skulle inte åtta personer bråka om det.
Är det inte rättfärdigat med tanke på bankens moraliska likgiltighet?
Eller att den stöttar en kriminell regim?
Är en halv miljon döda inte skäl nog?
Och glöm inte Alfaad, som tar en risk som talar ut.
Klart som fan att det är lagligt. Det är därför det har nyhetsvärde.
-Javier, kan de göra det? -Sluta garantera vårt lån? Självklart.
-Och avbryta vår kredit med. -Om ni ursäktar så måste jag gå.
Jag har redan fått skjuta på två viktiga möten.
Isabel, du får sparken om du går.
Det här är ditt viktigaste möte.
Ett problem till: de kan stämma oss.
-Och vinna? -Jag vet inte.
Men de skulle utan problem åderlåta oss.
Jag vet inte, Víctor. Vi behövde inte detta skådespel.
Du hade bara kunnat ringa mig och säga: "Nej".
Vi går, Mónica.
Vänta.
-De skulle inte våga. -Vem då?
Familjen Arana-Vélez… De angriper inte medan alla ser på:
regeringen, konkurrenter. Och vi är klienter. Men…
Vi måste göra det större, skapa mer oväsen.
Ju större storyn är, desto bättre är vi skyddade.
-Víctor, vad menar du? -Förstasidauppslag.
Först i online-utgåvan,
sen bombarderar vi dem så mycket som möjligt på tv.
Vi satsar allt. Vår artikel är nyheterna.
Vi får en vecka om Syrien.
Alla hoppar på: nationella och utländska medier.
Vår artikel är nyheterna.
Hur ska du rättfärdiga något så absurt för styrelsen?
El Observador Nacional är den internationella standarden
för god journalistik.
En stor framgång för gruppen i detta nya kapitel.
Förtroende,
förväntningar…
Aktierna stiger.
-Det här är nåt som vi… -Mauro, detta är…
Det rätta.
Två vittnen sa att de såg en röd SEAT Ibiza.
Årsmodellen är oklar.
Vi väntar ännu på svar om färgen på offrets ben.
En röd SEAT i Madrid.
Det registrerades cirka 50 000 det senaste årtiondet.
Och brevet?
Budet minns inte kunden.
Underskriften var bara klotter och de betalade kontant.
Bekräftelsemejlet skickades från ett internetkafé utan kameror.
Sa Genovés nåt av intresse om sina medarbetare?
Nej.
Vi förhörde honom hela eftermiddagen.
Han är lika förbryllad som vi.
Det är absurt, Alfredo.
Arvet överraskade oss alla.
Vissa styrelsemedlemmar är inte nöjda med honom, men…
Inget passar utpressningen.
Han har en exfru och en tioårig son,
men de hotar honom med att döda främlingar.
Och han fick nyss arvet.
Varför skulle han ge efter för så långsökt utpressning?
Det går inte ihop.
Genovés verkar inte vara nån som ens skulle överväga att betala.
Jag klandrar honom inte.
Skulle du?
Om folk dör…
Jag hade övervägt det.
-Minst sagt. -Ingen i detta land skulle betala.
-Jag lovar. -Tja…
Vi har en fördel:
För första gången nånsin,
får vi veta när ett mord ska ske, tio dagar i förväg.
Hör av er om ni behöver något från mordroteln.
Tack Raúl, Tucho.
Förbered allt.
Jag sätter ett team på detta.
Samtliga bilder är av massakern.
Och…
Nej, vänta.
På de sista två sidorna skriver vi om Alfaad.
Jag är ännu sur för att Banco Industrial nekade att kommentera, men…
Okej…
Be layout-teamet förbereda det.
Kan vi publicera klockan 21?
Perfekt.
Klockan 21.00.
Okej.
Gratulerar.
Håll i er, hörni. Festen har bara börjat.
Absolut, polismästaren.
Tack.
Så, tio från mordroteln, 18 från antiterrorismgruppen och vi.
-Inte illa. -Var var vi?
Vi ville väl minst ha nån på det taket?
Ja, och agenter på hela torget.
BANCO INDUSTRIAL DE MADRID BEKOSTADE AL BAYDA-MASSAKERN
Jag har redan sagt nej.
Jag ber inte om lönehöjning, övertidslön,
kontrakt eller förmåner.
Bara ett jävla skiftbyte, så jag kan gå på min dansaudition!
Jag ska se vad jag kan göra.
Tack.
Varsågod.
Morgondagen
blir en hektisk dag.
Du borde vara med advokaterna.
Din mobil kommer att ringa oavbrutet.
Vi väntar.
Vi får se.
Jag antar att du är medveten om
att det här nog blir min svanesång.
Du överreagerar.
-Som vanligt. -Nej då.
Jag har inte mycket trovärdighet kvar.
Det ordnar sig, Luis.
Annars skulle du inte få publicera det.
Mónica Báez…
-Vet hon vad hon gör? -Hon tror framförallt på det.
Hon är djärv.
När hade du sist ett seriöst förhållande?
Om jag hade tid och mental kapacitet skulle jag fokusera på min son.
Jag känner inte ens honom längre.
Jag borde vara med min fru.
Du skildes för fyra år sen, när du slutade dricka.
Precis.
Balkongen här.
Eva, gå bort vid tidningskiosken. Kom.
Tak ett. Allt lugnt, kom.
Tak två. Lugnt här med.
Tak tre här. Allt är klart.
Vi håller ögonen på Plaza de Oriente.
Tak fyra. Allt är lugnt här. Kom.
Marken, något nytt?
Detta är mark sju. Lugnt vid kiosken.
Närmar mig gatan Vergara.
Mark fyra här.
Följer en man med en lång väska på väg norrut på Capuchinos.
Mark fyra här. Falskt larm. Kom.
…udda rörelser. Jag ser en man ovanpå den stängda bion.
Möjligtvis beväpnad. Upprepar: man på nordöstra taket.
Vi ser inte härifrån. Kan nån annan se?
Balkong här.
Jag bekräftar: man på taket.
Går inte att se om nan är beväpnad.
Tak tre här. Vi ser ingen från vår position.
Tak två här. Vi ser mannen på taket till biografen. Han är beväpnad.
-Upprepar: Han är beväpnad. -Där är han.
Alla enheter. Omgruppera runt den övergivna bion.
Tak två här. Vi har den misstänkte i sikte.
Inväntar order.
Håll er position. Skjut inte. Vi vill ha honom vid liv.
Tak två. Han laddar geväret. Jag upprepar: han laddar geväret.
Han står upp. Han siktar på civila.
Tillåtelse att skjuta.
-Jag tar honom. -Skjut inte för att döda.
Den misstänkte flyr. Jag upprepar…
Alla enheter måste omringa byggnaden nu!
Alla enheter!
Åk till den gamla biografen. Nu!
Där nere!
Misstänkt till fots på Costanilla de los Ángeles.
-Jag har honom. -Misstänkt i sikte.
Begär tillstånd att få skjuta.
Nej, skjut inte!
För helvete!
-Stå still! -Stanna! Polis!
-Stå still! -Polis! Upp med händerna.
-Ner på marken! -Ner på marken!
Se upp, sprängämnen!
Pistol!
-God eftermiddag. -Herr Genovés.
Jag köper nog tidningen idag.
Bra, Juan. Det är poängen.
…polisoperationen avslutades
och den påstådda terroristen dödades i skottlossningen.
Banco Industrial de Madrid har ännu inte gjort ett uttalande
om påståendena om att de sålt vapen till den syriska regimen
som rapporteras i en överraskande artikel av El Observador Nacional.
Nyheten spreds ändå fort.
Vänta i bilen, Diego.
Inspektören.
Du kunde ha kommit upp.
Här blir bra, tack.
Det verkar som att galningen dödades.
Inte direkt, herr Genovés.
Ja, mannen är död.
Men det var inte som vi väntat oss.
Faktum är att det skördades ännu ett offer
vid den tidpunkt och plats som Midas män angav.
Vad menar du med "offer"? Vem var den där mannen?
Han hette Manuel Corona.
Under de senaste åren öppnade han några matställen
som fick stängas på grund av krisen.
Han drunknade i skulder tills nyligen,
mindre än en vecka sen,
då alla hans skulder blev avbetalda.
Hans fru och barn försvann också för några dagar sen.
Inte ett spår av dem.
Var han inte beväpnad? Sköt han inte mot polisen?
Jo, han var beväpnad…
Men det var lösa skott.
Han sköt ändå mot oss.
Utredningen pågår förstås ännu, men allt tyder på
att herr Corona gav sin familj ett nytt liv
i utbyte mot sitt eget liv.
Han dök upp på Plaza de Ópera och såg till att han inte skulle överleva.
Han bar på detta brev.
Av uppenbara skäl är det inte originalet.
Du borde läsa det. Det var till dig.
Jag måste gå.
Vi tillsätter ett dussin agenter till utredningen.
Det här är tyvärr bara början.
Läs det.
Kära herr Genovés.
Det är djupt beklagligt
att du bestämde dig för att involvera polisen i vår relation
och utöka dina privata säkerhetskostnader.
Du missbedömer oss.
Snart inser du att ditt liv är värdefullt för oss.
Vi skulle aldrig skada dig eller dina nära
av en enkel anledning:
Din vinst är vår vinst.
Tänk över det, herr Genovés.
Efter att du betalat oss kommer du behöva pengarna du nu slösar.
Ditt andra offer dödades på förväntat datum.
Vi har inte brått, men för att bättre övertyga dig,
tänker vi nu döda någon var femte dag.
Eftersom du i slutändan bestämde dig för att involvera polisen,
får du bara veta var några minuter innan eller samtidigt som det sker.
Med våra varmaste hälsningar,
Midas män.
Undertexter: Tomas Lundholm