PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
MY TO UMOŽŇUJEME.
POLITICKÁ A SOCIÁLNÍ ROVNOST
NOVÝ PŘÍSPĚVEK
ŽÁCI MIDASOVI
PUBLIKOVAT
O 50 DNÍ DŘÍVE
Společenské nepokoje na našem kontinentu sílí
a již nyní ohrožují násilnostmi politickou stabilitu.
Toto násilí s přestávkami zachvátilo
všechny země Evropy.
Neexistuje jasný motiv, nikdo nevznesl konkrétní požadavky,
nejsou známi vůdci.
A ač opožděně, oheň nepokojů
jsme viděli zažehnout i zde.
Co se teď označuje jako „Španělská vzpoura“,
začalo před dvěma týdny klidným protestem
proti stoupajícím cenám elektřiny,
ke kterému se postupně připojily tisíce lidí napříč vrstvami a přesvědčením.
Máme toho dost, ale nechcete to vidět.
Dobře poslouchejte. Vaše dny jsou sečteny.
Toto je válka, rozumíte? Teď se budete bát vy.
Společně nás nikdo nezastaví, chápete?
Nás nikdo nezastaví! Lid se hněvá, kurva. My jsme hněv lidu.
- Něco pro mě? - Ano.
Vážený pane Genovési,
požadujeme, abyste prodal dostatečné množství akcií
a vyplatil nám v hotovosti 50 milionů eur.
Dobré ráno.
Abychom se vyhnuli nepřiměřenému nátlaku, dostanete na splnění
požadavku počínaje dneškem deset dnů.
Nebo, dáte-li tomu přednost,
přijmeme platbu na splátky,
mějte však na paměti, že nemůžeme
přijmout částku nižší než pět milionů eur.
Věřte, pane Genovési,
že k vám nechováme tu nejmenší zášť.
Brzy pochopíte, že jsme stejně jako vy pouhými obchodníky, ač s malým rozdílem.
Specializujeme se na určitý typ spekulace,
který, přestože je velmi výnosný,
vyžaduje překonání jistých etických zábran.
Proto bychom ocenili,
kdybyste do našeho vztahu nezapojoval policii.
Jakmile budete s podmínkami srozuměn a přijmete je,
vložte do rubriky novin El Observador Nacional inzerát
se svými iniciálami a souhlasem.
Uvítali bychom, kdybyste tak učinil do prvního října.
V opačném případě
přijde v ten den za rozbřesku na třídě Avenida de Valvanera
o život náhodný člověk.
My toho člověka neznáme.
Vy také ne.
Jen vy ho můžete zachránit.
S vřelým pozdravem,
Žáci Midasovi.
Glorio!
Vy jste tu ještě?
Dobrý večer, pane.
Jsem na odchodu, už končím.
- Mám to někam uklidit? - Díky.
Nechte to zatím v zadní místnosti.
Byl to dárek. Nevím, co s ním.
- Pane Víctore? - Ano?
Proč mě nenecháte vybalit ty krabice?
Ne, to musíme udělat spolu, Glorio.
Jsou to vesměs papíry. Dám vám vědět.
Ještě něco?
Ne.
Ne, díky. Odpočiňte si. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Stěhoval jste se před osmi měsíci.
Když se stěhujete… musíte se nastěhovat.
ŽÁCI MIDASOVI
MÝTUS KRÁLE MIDASE
ORGANIZACE MIDAS
VYDÍRÁNÍ MIDASE
MIDASOVO POKUŠENÍ
No tak.
Dovnitř!
Posaďte se, slečno.
Tady vám nic nehrozí.
Vítejte.
Jestli tomu rozumím, přistála jste před pár hodinami.
Asi se… teď necítíte moc dobře.
Díky, že jste tu.
Obvykle tento typ zpravodajství nedělám.
- Nejsem válečný zpravodaj. - Vím. Proto jsem si vás nevybral.
Sdílíme společnou profesi.
Prosím, zapněte si záznamník a začneme.
S tímto zločineckým režimem jsem spolupracoval 28 let.
Celou tu dobu jsem jménem této vlády lhal.
Jsem tu teď s vámi a brzy se setkám s dalšími novináři,
abych na tom všem přiznal svůj podíl.
Ty tisíce mrtvých, mrtvé děti
a vyhlazené generace, které se už nevrátí.
Je to málo a pozdě.
Je to to jediné, co můžu nabídnout.
To a informace, které mám.
Jedna z nejdůležitějších bank ve vaší zemi…
již šest let tuto vládu financuje.
Z prodeje zbraní této vládě má obrovské zisky.
Realizují to přes dvě evropské a jednu libyjskou banku,
všechny však spadají pod konsorcium Banco Industrial v Madridu.
Podrobnosti o všech pohybech jsou tady.
Nejhorší na tom všem je, že je to legální.
Ale Banco Industrial…
Určitě jsem ten správný člověk?
Vaše noviny mají dobrou pověst.
A také jsem četl váš článek o centrální bance.
Vznětlivý,
ale upřímný.
Proč teď?
Narodil jsem se tu.
Můj syn také.
A myslím, že tady umřu.
Tohle se může zhoršovat.
Neustále.
Nemůžu před tím už zavírat oči.
Ještě před devíti měsíci se o Víctoru Genovésovi téměř nevědělo.
Přes noc se stal prezidentem
jedné z největších tuzemských mediálních firem.
K překvapení mnoha tak právě zdědil
impérium Antonia Malvara.
Skupina Malvar dnes nejen překonala nepřízeň osudu
po smrti svého zakladatele,
cena jejích akcií také dál roste.
Víctor Genovés.
- Gratuluji. Vítejte! - Díky.
No, musím se zeptat…
Proč vy?
No, řekněme, že…
ROZHOVOR S PREZIDENTEM SKUPINY MALVAR
…nemám nejmenší tušení.
Antonia Malvara jste dobře znal.
Jistě vás něco napadá.
Malvar nebyl obyčejný člověk.
Nebyl to žádný průměrný podnikatel. Velmi silně věřil v náš systém,
což je dnes velmi neobvyklé.
Věřil, že zisk dokáže pohánět společenské změny.
Nesnažil se peníze jen vydělat.
Věřil, že je třeba být hrdý na jejich původ.
Příkladem je El Observador Nacional, hlavní periodikum skupiny.
Tyto staré noviny však již dlouhá léta žádný zisk nepřinášejí.
Noviny El Observador Nacional sehrály
od přechodu k demokracii v zemi zásadní roli a stále tak činí.
Ty „staré noviny“, jak jim říkáte, jsou pro mnohé důležitým symbolem.
No… každopádně symbolem neudržitelným.
Ty krávo!
To je mimochodem jediná vada, kterou ve vedení skupiny odborníci vidí.
Příchod internetu přiměl některé mediální firmy
k omezování nákladů.
My se rozhodli posílit a investovat do kvality a prestiže.
No tak, Genovés čeká.
Chceme být hlavním periodikem ve španělštině,
což bude dlouhodobě lukrativní.
Čekali jsme, až se to vykrystalizuje.
Gratuluju k tomu rozhovoru.
Fakt je, že prodávají zbraně, Víctore. Spousty.
Diktátorovi.
Lze je snadno vystopovat k masakru v Al Bayda.
Zemřelo asi 200 lidí, víc než 60 byly děti.
Podle mě máme článek.
Tato banka financuje naši skupinu více než 15 let.
Půjčili nám miliony eur.
Kromě toho vlastní čtyři procenta našich akcií.
To není článek, ale bomba.
El Observador si navíc udržel svou solidní pověst,
neboť jsem mnoho lidí přesvědčil, aby převzali dluhy…
včetně Banco Industrial.
Vím jen to, že na tom dělám už skoro šest měsíců.
Je to obrovský skandál
a dlužím to Alfaadovi.
Předpokládejme, že je to vše pravda,
a nechme vaše pocity stranou.
Proč to publikovat?
Proč publikovat něco, co zabrání v publikování stejně důležitých článků?
Nemáme na výběr.
Když odhlédnu od svých pocitů
a situace firmy,
je to správná věc.
Vždy je na výběr.
Fajn.
Mónico…
Mám spoustu práce. Sbohem.
Díky za schůzku,
ale varuju tě, Víctore.
- Když to nevydáme my, udělají to jiní. - Je vše ověřené?
Chybí nám klíčové citace ředitele francouzské banky.
Je článkem k Banco Industrial. A pár prohlášení…
Dokončete to.
Co děláš? Kam to tlačíš?
- Tam. No tak. - Tudy ne. Tam!
- Upřímně… - Ne. Musíme to otočit.
Tohle nemám zapotřebí.
Jdu se napít.
- Je teprv šest. - No a? Jsem v důchodu.
To jediné mi ten blb po 11 letech nechal.
Rozladěný klavír.
- Ráda tě vidím v dobré náladě. - Moc dobré.
V 64 letech jsem dostala kopačky,
důchod mi sníží o 32 eur,
mám klavír, který nejspíš nedostanu z domu,
a teď jsem zjistila, že má jediná dcera tráví víkendy v Sýrii
mezi bombami.
Jeden den. Nezveličuj to, mami.
Když je ten článek taková kariérní šance, co tě trápí?
Nevydají to.
Můžu to zveřejnit jedině na blogu.
- Dej to jiným novinám. - Nevezmou to.
Mnoho z nich bude proti mně…
Budou mě vláčet, dokud mě úplně neznemožní.
Stojí to za to?
Když to ostatní nezveřejní,
nezbavuje mě to novinářské povinnosti, ne?
Vzdala bys to, aby sis udržela práci?
Proč zachraňuješ svět a ničíš si budoucnost,
když je to ostatním fuk?
- Nejsem jako ostatní. - To ne!
Myslíš si, že jsi lepší.
Možná…
Někdo to udělat musí.
Jsem na tebe pyšná, zlato.
No tak…
Pomoz mi s tím ven.
- Řekni, co uděláš s tím klavírem? - Prodám ho.
Jasně. A do té doby bude na schodech.
Nevím, co s tím udělám. Prozatím mi s tím pomoz ven.
Otoč to k sobě.
VRAZI - PODVODNÍCI
TRVALÁ OBČANSKÁ NEPOSLUŠNOST SEREME NA PRACHY
Tahle čtvrť nevypadá moc… bezpečně.
Změna na poslední chvíli.
Kdoví proč?
Vždycky hledá jiná místa…
divná místa.
Je už taková.
Tady to je.
- Mám počkat? - Ne, není třeba.
Zpět trefím sám.
Doufám, že mě pustí.
A mimochodem…
Když jsi fanda Realu, mám dvě VIP místa.
- Chceš je? Nemám na to čas. - Jo, jasně.
Zítra je dostaneš.
Dobrou, Diego.
Hezký večer, pane. Děkuju.
Pojďte dál.
- Dobrý večer. - Díky.
Víctor Genovés, marnotratný syn!
José Alvo…
Vítej zpět.
Mělas naspěch, že?
O tom se mi zdálo.
- Myslím toho kraba. - No jo.
Madrid začíná být trochu laciný.
Hrajete si tady na New York.
Žila jsem tam 15 let, ani náhodou.
Už je to tu téměř sto let.
- Znáš to tu? - Ne.
- Zmeškala jsem tvou korunovaci. - O nic nešlo.
Nikdo to nečekal.
Neměls ošpici na jazyku?
Někteří ti nedůvěřují.
Slyšel jsem ty řeči,
ale nikdo s ničím nepřišel.
Jsem na tebe tak hrdá.
A jak se máš ty?
Všechno, co se povídá…
Dopa Digital,
„královna platforem“,
co si za odrazový můstek do Evropy zvolila Španělsko.
Stýskalo se mi po domově.
Přišli jsme dát Španělsku, co lidé chtějí.
Vše v pořádku?
Díky, Sergio.
Zdědils s trůnem děvče?
Správa dědictví… mě připravila o všechnu energii.
Ale jsem v pořádku.
A co Tom?
Rozešli jsme se.
Začal se zajímat o politiku.
Byla s ním nuda.
Ale jo. Tak je to mnohem lepší.
Pamatuješ Boston, že jo?
Tam jsme si užili.
Skvěle jsme se bavili.
Bydlím v prezidentském apartmá
jako vysloužilá rocková hvězda.
Já a 11 dalších manažerů.
Moje mláďata.
Máme celé patro pro sebe.
Dám si na tebe pozor.
Jste malí,
ale i tak konkurence.
Chybělas mi, José.
Musím na konferenci.
Oběd se vaří, děcka.
Eleno,
v 11 vypni sporák.
Dobře.
Včera jsem vůbec nespala, Lucio.
Ne.
Ne… tak to není. Když současně mluvím a dělám v programu,
mám s tím obtíže.
Jasně… Poslyš, řekni kolegům,
ať mi pošlou tabulku za první tři měsíce.
Chci začít s…
Skandalizovat to nemá smysl.
Prodávat zbraně svrchované zemi, i když se vám její režim nelíbí,
není nelegální.
V Sýrii zemřelo skoro půl milionu lidí, pane Valente.
Vy jste zatajoval transakce.
Zatajoval?
Vykládáte mi tu o mrtvých v Sýrii.
A já se ptám vás.
Jsem za ně zodpovědný?
Za ty mrtvé já nemůžu.
Co Banco Industrial de Madrid?
Arana-Vélezovi?
- Všichni z toho měli prospěch. - Bezesporu, začalo to ale v roce 2014.
Prodej se nicméně oficiálně uskutečnil teprve před rokem.
Pane Valente, proč jste s tím rozhovorem nakonec souhlasil?
V roce 2014
získaly tři různé společnosti
jednotlivě 22 procent jmění mé banky.
Ty firmy od té doby zmizely.
- A ty společnosti… - Ty společnosti
spadaly pod Banco Industrial, ano.
Všichni to věděli.
Potvrzujete, že Banco Industrial
vlastnila vaši banku a věděla o obchodech
se syrským režimem od roku 2014?
Odpověď zní ano.
Hajzlové!
Vraťte se do své vily!
Co se děje?
Vážený pane Genovési,
jak jste mohl vidět,
naši část dohody jsme splnili načas.
Dnes ráno zemřel člověk.
Nepochybujeme, že vás to přesvědčí
o važnosti našich úmyslů.
Pokud s námi do deseti dnů nenavážete kontakt,
vyhasne 11. ve čtvrti Ópera další nevinný život.
S přáním pevného zdraví
a vřelým pozdravem,
Žáci Midasovi.
„Ten tvůj nápad je na hovno.“
Přesně tohle řekli.
On na to: „Ano, je na hovno, ale…“
Začal to obhajovat…
Víctore, posloucháš?
Ano, jen jsem se zamyslel…
Detektive Conte.
Díky, že jste přišel. Za mnou, prosím.
Jistě víte, že obvykle výjezdy nedělám.
Vím, ale musíte chápat,
že v tomto případě nechci chodit na policejní stanici.
Ale volal jste ministrovi pro bezpečnost.
Ano.
Posaďte se, prosím.
Žena, kterou přejeli, se jmenovala Susana Ruiz Plasenciaová.
Bylo jí 45 let a zůstaly po ní dvě dcery.
Obě jsou nezletilé.
Měla čistý trestní rejstřík.
Máte ten dopis?
Je vyhozený.
Bůhví proč jsem si nechal obálku. Tady.
Jak jsem už řekl ministrovi, po té automobilové nehodě přišel e-mail.
K činu se přihlásili a znovu mě vyzvali, abych zaplatil.
Teoreticky, když nezaplatím, zemře za osm dní někdo další.
To je velmi podivný případ… pane Genovési.
Kromě tohoto e-mailu nemáme nic,
co by naznačovalo, že její smrt nebyla jen nehoda,
od které pachatel ujel.
Mohlo by jít i o nějakého šílence, co se k nehodě přihlásil, aby z ní těžil.
V tom dopise…
určili čas a místo.
V tom dopise,
který nemáme.
No, pane Genovési, tohle…
ať je to cokoli, vypadá to na vydírání a podle toho se k tomu postavíme.
Budu proto potřebovat vaši spolupráci.
Zeptám se vás na informace o rodině a práci.
Zabere to pár hodin.
Taky požádám soudce o povolení sledovat vaši komunikaci.
- Říkám to nejprve vám. - Veškerou komunikaci?
Jestli je to skutečně vážné
a chcete to ukončit, musíme to udělat.
Podle vás za to můžu, pane Conte?
Tak to vůbec nemyslím.
Zní to, jako bych měl problém, na který jsem si vás zavolal. Tak to není.
Je to otázka veřejné bezpečnosti. Vy to máte vyřešit.
Jen vám to oznamuji…
způsobem, který mám za přiměřený.
I tak to lze chápat.
Tady.
Je to vše?
Má sekretářka vás vyprovodí.
Díky, že jste přišel, pane Conte.
Díky.
- A celou noc? - Ano, Lauro.
Takže místo abys s ním trávil čas, pošleš gorily?
- Jak mu to řekneš? Já mu to říkat nebudu. - Stejně jako tobě.
Viděl ty nepokoje.
Vysvětlím mu, že je to preventivní opatření.
Necháš-li ho neustále sledovat,
bude si myslet, že lidi venku jsou nebezpeční a ublíží nám.
Takhle to vyzní.
Lauro, prosím.
Přestaneš to překrucovat?
- Chci vás oba jen chránit. - Blbost…
Musím jít. Přijdou v sedm. Vědí, co dělat.
Kde je Marcos?
Ve svém pokoji.
Dám mu pusu a naplánujeme si víkend. Vezmu ho na šerm.
Toho už před dvěma měsíci nechal, Víctore.
Proč jsi nechal šerm?
Stalo se něco?
Nudil ses? Měls otřesné soupeře?
Marcosi, promiň…
Nemohl jsem s tebou víc trénovat.
Co jsem se stal prezidentem, neměl jsem čas.
Ale můžeme tě zase přihlásit.
Co?
Nebo na něco jiného. Jaký sport máš rád?
Nevím.
Vrátíš mi tu židli?
Mám úkoly.
Dědictví vše zkomplikovalo, že?
Ten dům se mi vždy líbil.
Přijdeš pozdě.
Kamery můžete přepínat… takhle.
Je to snadné.
Můžete si to zobrazit na mobilu či jiném zařízení.
Dobře. Jsou vaši muži…?
Jsou na stráži. Žádný strach.
O syna je postaráno.
Kdyby něco, zavolejte.
- Pane Genovési. - Díky.
- Prosím. - Díky.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Mauro a Julián jsou naši firemní právníci.
Silvia, má sekretářka. Javier je náš finanční ředitel.
Isabel je přes komunikaci, jak víte.
To je Mónica Báezová, redaktorka.
Posaďte se, prosím.
Pozorně jsme si přečetli materiál, který jste nám dnes…
ráno poslali.
A je to… zajímavé.
Zajímavé?
Vše, o čem píšete, je legální. Naprosto legální.
„Naprosto“ nemorální.
O to nejde, Luisi. My tady nedohlížíme na morálku.
- Jste novináři… - Máme morální závazek.
Jsme zavázáni firmě, co drží rodiny nad vodou,
včetně té naší.
Publikování článku by je potopilo.
Nepřijatelné porušení podnikové etiky.
Takže si to ujasněme.
V zájmu ochrany vašeho etického kodexu půjde ten náš k čertu.
Je to tak?
Luisi, je to mnohem prostší.
Vyhlásíme válku mnohem silnějšímu nepříteli.
Možná tak v sebeobraně,
ale tohle by byl promyšlený a neodůvodněný útok.
Proč tu tedy všichni jsme?
Kdyby to bylo tak prosté, nediskutovalo by tu osm lidí.
Morální laxnost jedné z hlavních španělských bank nestačí?
Nebo fakt, že podporuje vražedný režim?
Těch půl milionu mrtvých není důvod?
Nemluvě o Alfaadovi, který riskoval krk.
Jasně, je to kurva legální.
Proto je to zajímavé.
- Javiere, můžou to udělat? - Stáhnout garanci? Samozřejmě.
A zrušit úvěrový rámec.
Omluvíte-li mě, musím odejít.
Už jsem odložila dvě důležité schůzky.
Isabelo, jestli odejdeš, máš padáka.
Toto je jediná schůzka, kde musíš být.
Další problém. Můžou nás žalovat.
- Mohli by vyhrát? - Nevím.
My bychom krváceli, zatímco oni by si pískali.
Já nevím, Víctore. Tohleto drama nebylo nutné.
Mohls mi zavolat a zamítnout to. A bylo by to.
- Jdeme, Mónico. - Počkej.
- Neodváží se. - Kdo se neodváží?
Rodina Arana-Vélezových… Nezaútočí na nás přede všemi.
- Vládou, konkurencí. Jsme klienti. - Ne…
Ale…
Musíme udělat velký humbuk.
Čím větší reportáž, tím větší ochrana a dopad.
- Víctore, co to říkáš? - Titulní strana.
Nejdříve v online verzi,
pak budeme bombardovat v televizi.
Dáme do toho vše.
Náš článek dělá zprávy. Uděláme týden o Sýrii.
Bude se o tom psát doma i v zahraniční.
Náš článek dělá zprávy.
Jak chceš ospravedlnit něco tak absurdního před radou?
El Observador Nacional je mezinárodní laťkou
kvalitní žurnalistiky.
Obrovský úspěch v nové kapitole skupiny.
Sebevědomí,
očekávání…
Akcie porostou.
- Tohle musíme… - Mauro, tak je to…
správné.
Dva svědci údajně viděli červený Seat Ibiza.
Rok výroby ale neznají.
Stále čekáme na výsledky o barvě na kůži oběti.
Červený Seat v Madridu.
Za posledních deset let jich registrovali zhruba 50 000.
A co ten dopis?
Kurýr si zákazníka nepamatuje.
Místo podpisu jen škrábanec a platili hotově.
Potvrzení odeslali z internetové kavárny bez kamer.
- Řekl o sobě Genovés něco zajímavého? - Ne.
Na výslechu byl celé odpoledne.
Je bezradný jako my.
Absurdní, Alfredo.
To dědictví všechny překvapilo.
Některým členům rady nejde pod nos, ale…
na to vydírání to nesedí.
Ten chlap je rozvedený, má desetiletého syna,
vyhrožují mu ale zabitím cizích lidí.
A taky právě zdědil jmění.
Kdo by řekl, že přistoupí na tak nelogické vydírání?
Nedává to smysl.
Genovés nevypadá na chlapa, co by měl v úmyslu zaplatit.
Nedivím se mu.
Ty bys zaplatila?
Kdyby umírali lidi…
zvážila bych to.
- Přinejmenším. - Tady by nikdo nezaplatil.
- To ti říkám. - No…
Máme jednu výhodu.
Poprvé v životě
nám dali datum a čas vraždy deset dní předem.
Kdybyste něco potřebovali na vraždách, dejte vědět.
Díky, Raúle, Tucho.
Všechno připrav. Ještě dnes na to nasadím tým.
Všechny fotky jsou z toho masakru.
A…
Ne, počkej.
Na poslední dvě stránky dáme Alfaadův životopis.
Štve mě, že nemáme vyjádření Banco Industrial, ale…
fajn…
Ať to sazba připraví na web. Můžeme s tím v devět ven?
Skvěle.
V devět.
Fajn.
Blahopřeju.
Držte si klobouky, lidi. Bude to jízda.
Rozumím, pane komisaři.
Díky.
Takže, deset z vražd, 18 z protiteroristického a naši.
- To jde. - Kde jsme to skončili?
Chtěli jsme dát někoho aspoň na tu střechu.
Jo, a agenty po celém náměstí.
BANCO INDUSTRIAL V MADRIDU FINANCOVALA MASAKR V AL BAYDA
Řekl jsem, že ne.
Nechci ani přidat, ani proplatit přesčasy,
smlouvu či zaměstnanecké výhody, jo?
Jenom přehodit zasranou směnu,
abych mohla na konkurz!
Fajn… uvidím, co se dá dělat.
- Díky. - Není zač.
Zítra…
bude náročný den.
Měl bys mít u sebe právníky.
Jakmile ti začne zvonit telefon, už nepřestane.
Počkáme.
Uvidíme.
Nejspíš ti dochází, že tohle…
bude asi moje labutí píseň.
Přeháníš.
- Jako obvykle. - Ne.
Už nemám takové jméno, Víctore.
Bude to dobrý, Luisi.
Nenechal bych tě to jinak zveřejnit.
Mónica Báezová…
- Ta ví, co dělá, ne? - Především tomu věří.
Má odvahu.
Hele, jak je to dlouho, co jsi měl vážný vztah?
Kdybych měl čas a prostor v hlavě, věnoval bych se synovi.
Už ho ani neznám.
Měl bych být se ženou.
Před čtyřmi lety ses rozvedl, co jsi přestal pít.
Přesně tak.
Tady Balkon. Evo, projdi se kolem stánku. Přepínám.
Tady Nebe jedna. Čisto, přepínám.
Tady Nebe dva. Tady taky.
Tady Nebe tři. Všechno čistý.
Všichni sledujeme Plaza de Oriente.
Nebe čtyři. Všechno čistý. Přepínám.
Něco nového na zemi?
Tady Země sedm. Stánek je čistý.
Blížíme se k ulici Vergara.
Tady Země čtyři.
Sledujeme muže s taškou. Jde na sever po Capuchinos. Přepínám.
Tady Země čtyři. Falešný poplach. Přepínám.
…podezřelý pohyb. Na střeše zavřeného kina vidím muže.
Může být ozbrojen. Opakuji. Muž na severovýchodní střeše.
Odsud není vidět. Má ho ještě někdo?
Tady Balkon.
Potvrzuji muže na střeše.
Nevidím, zda je ozbrojený. Přepínám.
Tady Nebe čtyři. Z naší pozice nikoho nevidíme.
Tady Nebe dva. Na střeše kina vidíme muže. Potvrzuji, že je ozbrojený.
- Opakuji, je ozbrojen. - Tam.
Pozor, všem jednotkám. Přeskupit okolo opuštěného kina.
Tady Nebe dva. Máme podezřelého v hledáčku.
Čekám na rozkazy.
Držte pozici. Nestřílejte. Chceme ho živého.
Tady Nebe dva. Nabíjí pušku.
Opakuji, nabíjí pušku.
Vstává. Míří na civilisty.
Povolte střílet.
- Sundám ho. - Nezastřelte ho.
Podezřelý prchá. Opakuji…
Všem jednotkám, ihned obkličte budovu!
Pozor, všem jednotkám.
Běžte do starého kina. Pohyb!
Tam dole!
Jde po Costanilla de los Ángeles.
- Mám ho. - Je v hledáčku.
Povolte střílet. Opakuji. Chci střílet.
Ne, nestřílejte!
Do prdele!
- Ani hnout! - Stůj! Státní policie!
- Stůj! - Policie! Ruce vzhůru.
- Okamžitě na zem! - Na zem!
Pozor, výbušniny!
Zbraň!
- Dobré odpoledne. - Pane Genovési.
Asi si dnes koupím noviny.
To je dobře, Juane. O to taky jde.
…policejní operace skončila,
když při přestřelce zemřel domnělý terorista.
Banco Industrial de Madrid ještě
nevydala prohlášení
ohledně údajného prodeje zbraní syrské vládě.
V překvapivém článku o tom včera napsal El Observador Nacional online.
Zpráva se přesto šířila rychle.
Počkej v autě, Diego.
Detektive.
Mohl jste nahoru.
- Tady to stačí, díky. - Zdá se, že je ten blázen po smrti.
Ne tak docela, pane Genovési.
Ano, ten muž je mrtvý.
Naše očekávání se ale nesplnilo.
V konečném důsledku máme další oběť
na místě a v čase, které Žáci Midasovi oznámili.
Jakou oběť?
Kdo byl ten muž?
Byl to Manuel Corona.
Před pár roky otevřel podniky s jídlem, co musel kvůli krizi zavřít.
Ještě nedávno se topil v dluzích, a najednou…
před necelým týdnem
všechny své dluhy splatil.
Před pár dny také zmizela jeho žena i s dětmi.
Beze stopy.
Nebyl snad ozbrojený? Nestřílel po policii?
Ano, byl…
Ale náboje byly slepé.
Ale ano, střílel po nás.
Vyšetřování přirozeně pokračuje. Vypadá to ale,
že pan Corona daroval rodině nový život
a sám spáchal sebevraždu.
Šel na náměstí Plaza de Ópera a postaral se, aby nepřežil.
Měl u sebe tenhle dopis.
Pochopitelně to není originál.
Měl byste si ho přečíst. Je pro vás.
Musím jít, pane Genovési.
Vyšetřování posílíme o tucet agentů.
Nerad to říkám, ale je to jen začátek.
Čtěte.
Vážený pane Genovési,
velice nás zarmoutilo zjištění,
že jste se rozhodl do našeho vztahu zapojit policii
a navýšit náklady na svou soukromou ochranu.
Máte o nás zlý úsudek.
Brzy zjistíte, že si vašeho života ceníme.
Nikdy bychom vám ani vašim blízkým neublížili,
a to z prostého důvodu.
Z vašeho prospěchu máme užitek.
Myslete, pane Genovési.
Po zaplacení budete peníze, kterými teď plýtváte, potřebovat.
Vaše druhá oběť zemřela v předpovězený den.
Nemáme naspěch, ale abychom vás přesvědčili,
budeme odteď zabíjet člověka každých pět dní.
Protože jste se přece jen rozhodl zapojit policii,
dozvíte se místo činu pár minut předem či v jeho průběhu.
S vřelým pozdravem,
Žáci Midasovi.