EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
VI LADER DET SKE
POLITISK OG SOCIAL LIGHED
NYT INDLÆG
MIDAS' HÅNDLANGERE
SEND
50 DAGE TIDLIGERE
Social uro vokser fortsat på vores kontinent
og udgør en voldelig trussel mod politisk stabilitet.
Volden dukker op i alle europæiske lande.
Motivationen fremgår ikke klart. Der er ingen konkrete krav eller klare ledere.
På det seneste har vi også set, hvordan gnisten af uro antændte oprørene.
Det, der nu kaldes "Det spanske oprør",
begyndte for to uger siden som en fredelig protest mod stigende elpriser.
Efterhånden er der flere tusinde,
folk fra alle klasser og ideologier.
Vi har fået nok, men alle er ligeglade. Hør på mig: Jeres tid er kommet.
Vi er i krig, okay? Frygten skifter side.
Sammen er vi ustoppelige. Ingen kan stoppe os!
Folket er sgu vrede. Vi er folks vrede.
-Noget til mig? -Ja.
Kære hr. Genovés,
vi beder dig om at sælge dine aktier efter behov
for at give os 50 millioner euro kontant.
Godmorgen.
For at undgå unødigt pres giver vi dig ti dage
fra i dag til at opfylde vores krav.
Eller, hvis du foretrækker det, accepterer vi betaling i afdrag,
men husk, at det vil være umuligt
at acceptere et beløb på under fem millioner euro.
Tro os, hr. Genovés,
vi nærer ikke den mindste vilje mod dig.
Du vil snart forstå, at vi,
ligesom du, bare er forretningsmænd, men med en lille forskel:
Vi specialiserer os i en bestemt form for spekulation,
der er yderst rentabel,
men kræver, at vi fjerner visse etiske skrupler.
Derfor vil vi sætte pris på,
at du ikke involverer politiet i vores forhold.
Når du har forstået og accepteret betingelserne,
sæt en annonce i El Observador Nacional,
hvor du inkluderer dine initialer og accept.
Ideelt set skal annoncen sættes i før 1. oktober.
Ellers dør en person, der vælges tilfældigt, på Avenue de Valvanera
ved daggry på den dag.
Vi kender ikke den person.
Det gør du heller ikke. Kun du kan redde vedkommende.
Venlig hilsen, Midas' håndlangere.
Gloria! Er du her stadig?
Godaften. Jeg er ved at gå, jeg er næsten færdig.
-Skal jeg lægge den væk? -Tak.
Læg den i baglokalet.
Det var en gave. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre med den.
-Hr. Genovés? -Ja?
Hvorfor lader du mig ikke tømme kasserne?
Nej, det skal vi gøre sammen, Gloria.
Det er hovedsageligt papirer. Jeg giver dig besked.
Ellers andet?
Næ. Nej tak. Få noget søvn.
-Godnat. -Godnat.
Du flyttede hertil for otte måneder siden.
Når man flytter ind, skal man rent faktisk flytte ind.
MIDAS' HÅNDLANGERE
MYTEN OM KONG MIDAS
MIDAS ORGANISATION
MIDAS AFPRESNING
MIDAS' FRISTELSE
Gå så.
Gå ind!
Sid ned. Du er ikke i fare her.
Velkommen.
Jeg kan forstå, at du landede for et par timer siden.
Jeg tror ikke, du føler dig så glad lige nu. Tak, fordi du er her.
Jeg plejer ikke at dække den slags historier.
-Jeg er ikke krigsreporter. -Det ved jeg.
Det var ikke derfor, jeg valgte dig.
Vi deler samme erhverv.
Tænd for din optager, så begynder vi.
Jeg… samarbejdede med dette kriminelle regime i 28 år.
Jeg har løjet for regeringen i al den tid.
Jeg er her med dig nu. Snart er jeg sammen med andre journalister
for at indrømme mit ansvar i det hele.
De tusindvis af dødsfald, de døde børn,
og de udryddede generationer, der aldrig kommer tilbage.
For lidt og for sent.
Det er det eneste, jeg har.
Det og den information, jeg besidder.
En af de førende banker i dit land har finansieret regeringen i seks år.
Den tjener stort på salg af våben til regeringen.
De gør det gennem to europæiske banker og en libysk,
der alle tilhører Banco Industrial-konglomeratet i Madrid.
Detaljer om samtlige transaktioner er her.
Det værste er, at det er lovligt.
Men Banco Industrial...
Er du sikker på, at jeg er den rette?
Din avis har et godt ry, og jeg læste din artikel om Centralbanken.
Impulsiv, men ærlig.
Hvorfor nu?
Jeg blev født her. Han var min søn.
Og jeg tror, jeg dør her.
Det bliver værre og værre.
Hele tiden.
Jeg kan ikke bare se den anden vej.
For blot ni måneder siden havde kun få hørt om Víctor Genovés.
Han blev adminstrerende direktør for et af landets største medieselskaber.
Til vores overraskelse arvede han Antonio Malvars imperium.
I dag har Malvar-gruppen overvundet modgangen efter grundlæggerens død,
og aktiekursen stiger.
-Víctor Genovés. Tillykke og velkommen. -Tak.
Jeg er nødt til at spørge…
Hvorfor dig?
Lad os bare sige, at...
INTERVIEW WITH VÍCTOR GENOVÉS DIREKTØR, MALVAR-GRUPPEN
Jeg aner det faktisk ikke.
Du kendte Antonio Malvar godt. Jeg er vis på, du må have en idé om det.
Antonio Malvar var ingen almindelig mand, ingen almindelig forretningsmand.
Han havde en rodfæstet tro på vores system,
hvilket er usædvanligt i dag.
Han mente, at profit kan skabe sociale forandringer.
Han ville ikke blot tjene penge.
Man skulle være stolt af det.
Et eksempel på det er gruppens største avis El Observador Nacional.
Men den gamle avis har ikke givet overskud i mange år.
El Observador Nacional har spillet
en afgørende rolle i landet siden overgangen til demokrati.
Den "gamle avis", som du kalder den, er et vigtigt symbol for mange mennesker.
Ikke desto mindre et uholdbar et.
Sikke en kælling!
Det er i øvrigt den eneste fejl, eksperter kan finde i Deres ledelse.
Internettet førte til, at nogle medieselskaber sænkede omkostningerne.
Vi besluttede at øge indsatsen, investere i kvalitet og prestige.
Kom, Genovés venter.
Vi håber at blive den førende, spansksprogede avis.
Det vil være lukrativt på lang sigt.
Vi ventede, til alt næsten var på plads.
Tillykke med interviewet.
De er våbenhandlere, Víctor. De sælger mange våben. Til en diktator.
Vi kan nemt følge våbensporet til Al Bayda-massakren.
-Omkring 200 døde. Flere end 60 børn. -Man kan godt sige, vi har en historie.
Den bank har finansieret Gruppen i over 15 år.
De har lånt os millioner af euro.
Desuden ejer de fire procent af vores aktier.
Det er ikke en historie, men en bombe.
Desuden har El Observador bevaret sit gode omdømme,
fordi jeg har overbevist mange
om at påtage sig gælden... Banco Industrial er en af dem.
Jeg ved kun, at jeg har arbejdet på det i næsten seks måneder.
Det er en stor skandale, og jeg skylder Said Alfaad det.
Forudsat, at det er sandt,
og at vi ser bort fra dine følelser, hvorfor skulle vi offentliggøre det?
Hvorfor offentliggøre noget,
der kan forhindre os i at udgive lige så vigtige historier?
Vi kan ikke gøre andet.
Bortset fra mine følelser og firmaets situation...
...er det det rigtige at gøre.
Der er altid muligheder.
Godt.
-Mónica… -Jeg har meget arbejde. Farvel.
Tak, fordi du ville se os, men lad mig advare dig.
-Uanset hvad, kommer det frem. -Er det faktatjekket?
Vi mangler citater fra direktøren for den franske bank.
Han er forbindelsen.
-Det og et par udtalelser mere... -Gør det færdigt.
Hvad laver du? Hvor skubber du det hen?
-Sådan. Kom nu. -Ikke den vej. Den vej!
-Helt ærligt… -Nej. Vi må vende det.
Det var det sidste, jeg havde brug for. Jeg snupper en drink.
-Klokken er 18. -Og hvad så? Jeg er pensionist.
Efter 11 år sammen var det alt, den idiot efterlod. Et falsk klaver.
-Rart at se dig så glad. -Ja, vældig munter.
Jeg blev dumpet som 64-årig, min pension falder med 32 euro,
jeg har et klaver, jeg ikke kan slippe af med,
og jeg har lige fået at vide,
at min datter tilbringer sine weekender i Syrien med alle missilangrebene.
Det var en dag. Overreager ikke, mor.
Hvis historien kan styrke din karriere, hvorfor er du så bekymret?
De vil ikke udgive den.
Min eneste mulighed er at blogge om det.
-Sælg den til en anden avis. -De vil ikke købe den.
Mange vil boykotte mig…
De skider på mig, indtil ingen tør nærme sig mig.
Er det dét værd?
At andre ikke vil udgive det,
betyder ikke, at jeg er fritaget for min journalistiske pligt.
Vil du glemme historien for at beholde dit job?
Hvorfor skal du redde verden og ødelægge din fremtid, hvis alle er ligeglade?
-Jeg er ikke som alle andre. -Det siger du ikke! Du tror, du er bedre.
Måske…
Men nogen skal jo gøre det.
Jeg er stolt af dig, skat.
Kom så. Hjælp mig med at flytte det ud.
-Hvad er din plan for klaveret? -At sælge det.
Og du efterlader det ude på reposen indtil da.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal. Hjælp mig med at få det ud.
Vend det om mod dig.
MORDERE - FORBRYDERE
ULYDIGHED FOR EVIGT - FUCK JERES PENGE
Det her kvarter ser ikke sikkert ud.
Hun ændrede stedet i sidste øjeblik. Hvem ved hvorfor?
Hun leder altid efter forskellige steder.
Sådan er hun.
Der er den.
Skal jeg vente?
Nej, bare rolig. Jeg skal nok finde tilbage.
Jeg håber bare, hun tillader det.
Åh, forresten…
Du er Real Madrid-fan. Jeg har to billetter.
-Vil du have dem? Jeg har aldrig tid. -Ja da.
Du får dem i morgen. Godnat, Diego.
Godaften. Tak.
-Kom ind. Godaften. -Tak.
Víctor Genovés, den fortabte søn!
Jose Alva…
Velkommen tilbage.
-Du havde travlt, ikke? -Jeg har drømt om det her.
-Jeg taler om krabben. -Ja.
Madrid er ved at blive vulgær. I prøver virkelig at være som New York.
Jeg boede der i 19 år. Den holder ikke.
Stedet har eksisteret længe.
-Kender du det? -Næ.
Undskyld, jeg gik glip af indvielsen.
Det var ikke noget særligt. Ingen så det komme.
Fik du røde ører? Du vakte megen mistanke.
Jeg har hørt rygterne, men ingen er stået frem.
Jeg er meget stolt af dig.
Og hvordan har du haft det? All den sladder…
Dopa Digital, "Platformdronningen",
der vælger Spanien som sit springbræt til Europa.
Jeg havde hjemve.
Vi kom til Spanien for at give folket, hvad de vil have.
-Er alt okay? -Ja tak, Sergio.
Fulgte der en pige med tronen?
At styre arven har drænet mig for al energi.
Men jeg har det fint.
Hvad med Tom?
Vi slog op. Han engagerede sig politisk.
Det blev kedeligt.
Men du har ret. Det her er meget bedre.
Sig, du husker Boston. Vi havde det sjovt der.
Vi havde det rigtig sjovt.
Jeg bor i præsidentsuiten på et hotel som en pensioneret rockstjerne.
Det er mig og 11 andre ledere. Mine unger.
Vi har hele etagen for os selv.
Jeg holder øje med dig.
I er en lille avis, men en konkurrent.
Jeg har savnet dig, Jose.
Jeg skal til pressekonferencen.
Frokosten står i ovnen, unger.
Elena, sluk for det klokken 11.
Okay.
Jeg kunne ikke sove i nat, Lucia.
Nej… Det er ikke det. At tale og lede programmet
stresser mig bare.
Ja...
Bed dem om at sende mig et regneark for de første tre måneder.
Jeg vil...
Det nytter ikke at være chokeret.
At sælge våben til et andet land, om man kan lide regimet eller ej,
er helt lovligt.
Næsten en halv million mennesker døde i Syrien, hr. Valente.
-I skjulte transaktionerne. -"Skjulte" dem?
Du fortæller mig om de døde i Syrien.
Nu spørger jeg så: Er det mit ansvar?
Det er ikke mig, der skal begrave dem.
Hvad med Banco Industrial de Madrid? Familien Arana-Vélez?
-Alle tjente på det. -Uden tvivl, men det begyndte i 2014.
Men salget blev først offentliggjort for mindre end et år siden.
Hr. Valente, hvorfor gik du med til det her interview?
I 2014
erhvervede tre forskellige firmaer 22 procent hver af min bank.
-De firmaer er nu forsvundet. -Og de firmaer…
De firmaer var datterselskaber af Banco Industrial, ja.
Det vidste alle.
Bekræfter du, at Banco Industrial ejede din bank
og havde kendskab til handlen med det syriske styre siden 2014?
Svaret er ja.
Røvhuller! Gå tilbage til jeres palæer!
Hvad sker der?
Kære hr. Genovés,
som du kan se,
har vi ladet vores aftale stå ved magt.
En person døde i morges.
Vi tror, det vil overbevise dig om, at vi mener det alvorligt.
Hvis du ikke kontakter os inden for ti dage,
vil endnu et uskyldigt liv dø den 11 i Ópera-kvarteret.
Vi håber, du er ved godt helbred.
Venlig hilsen, Midas' håndlangere
"Din ide er elendig."
Det var, præcis hvad de sagde.
Han sagde: "Ja, men..."
Han begyndte at retfærdiggøre det...
Víctor, hører du efter?
Ja, jeg sad bare og tænkte…
Kriminalbetjent Conte. Tak, fordi du kom.
Kom med denne vej.
Som du ved, tager jeg normalt ikke på besøg.
Nej, men du må forstå,
at ved en sag som denne vil jeg helst ikke gå på politistationen.
Men du ringede til statens sikkerhedschef.
Ja.
Sid ned.
Kvinden, der blev kørt over, var Susana Ruiz Plasencia.
Hun var 45 og efterlader to mindreårige døtre.
Hun var ikke tidligere straffet.
Må jeg se brevet?
Jeg smed det ud.
Af en eller anden grund beholdt jeg konvolutten. Den er deri.
Som jeg sagde til sikkerhedschefen, sendte de mig en e-mail efter påkørslen.
De påtager sig ansvaret og har bedt mig om at betale igen.
I teorien, hvis jeg ikke betaler, dør en anden om otte dage.
Det er en meget underlig sag, hr. Genovés.
Bortset fra e-mailen har vi intet,
der tyder på, at fru Ruiz' sag ikke var et uheld, en flugtbilist.
Det kan sågar være en galning,
der påtager sig ansvaret for en ulykke for at tjene på det.
Brevet… Det angav tid og sted.
Brevet...
...som vi ikke har.
Hr. Genovés, det…
Uanset hvad, så ligner det afpresning, og sådan behandler vi sagen.
Derfor har jeg brug for, at du samarbejder.
Jeg stiller dig nogle spørgsmål om din familie og dine medarbejdere.
Det tager et par timer.
Jeg beder også dommeren om en kendelse til at overvåge din kommunikation.
-Det bør du vide. -Al min kommunikation?
Hvis det er alvorligt, og du vil stoppe det, er det sådan.
Antyder du, at jeg er ansvarlig?
Det er ikke min hensigt.
Du får det til at lyde, som om jeg har et problem,
som jeg bad dig ordne.
Dit job er at løse et offentlig sikkerhedsspørgsmål.
Jeg anmelder det blot
ved hjælp af de passende kanaler.
Det er en måde at anskue det på. Værsgo.
Er det alt?
Min sekretær viser dig ud.
Tak, fordi du kom, hr. Conte.
Tak.
-Også om natten? -Ja, Laura.
I stedet for at være sammen med ham sender du dine bøller?
Hvordan vil du fortælle ham det?
På samme måde, som jeg fortalte dig det. Han har set demonstrationerne!
Jeg forklarer, at det er en sikkerhedsforanstaltning.
Ved at lade nogen overvåge ham
siger du, at folk derude er farlige og vil os det ondt.
Det er det, du siger.
Laura, jeg beder dig. Du vender tingene på hovedet!
-Jeg vil bare beskytte ham og dig. -For fanden da…
Jeg må gå. De kommer klokken 19. De ved, hvad de skal.
-Hvor er Marcos? -På sit værelse.
Jeg kysser ham og lægger weekendplaner. Vi skal fægte.
Han stoppede med fægtning for to måneder siden.
Hvorfor er du stoppet med fægtning?
Er der sket noget?
Kedede du dig? Var dine modstandere dårlige?
Marcos, jeg er ked af, at jeg ikke kunne træne mere med dig.
Siden jeg blev direktør, har jeg ikke haft tid.
Men vi kan melde dig til igen. Ikke?
Eller en anden sport. Hvad kan du lide?
Det ved jeg ikke.
Må jeg få stolen? Jeg har lektier for.
Arven har gjort det svært, ikke?
Jeg har altid godt kunnet lide det her hus.
Du kommer for sent.
Du kan skifte kamera… sådan her.
Det er let.
Du kan se med på din telefon eller på andre enheder.
-Okay. Har dine mænd...? -De kigger med. Bare rolig.
Din søn er i gode hænder. Ring, hvis du har spørgsmål.
-Hr. Genovés. -Tak.
-Værsgo. -Tak.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Mauro og Julián er vores interne advokater.
Silvia, min sekretær. Javier, derovre, er vores finansdirektør.
Isabel, som du ved, er vores PR-chef.
Det er Mónica Báez, fast medarbejder.
Sid ned.
Vi har omhyggeligt læst det materiale, du sendte os…
...i morges.
Og det er…
...interessant.
Interessant?
Alt, hvad du skrev om, er lovligt. Helt legalt.
Det er "helt" umoralsk.
Det er ikke problemet, Luis. Vi er ikke moralpolitiet.
-I er journalister... -Vi er moralsk forpligtede.
Vi skylder firmaet det. De skaffer brød på bordet
for mange familier. Vi kan ikke skære deres livline over.
En krænkelse af god forretningsetik.
Lad mig forstå det ret.
For at beskytte jeres etiske kodeks må vi ødelægge vores eget?
-Er det sådan? -Det er langt mere enkelt.
Vi ville erklære krig mod en stærk fjende.
Måske, hvis det var i selvforsvar,
men det ville være et overlagt, uberettiget angreb.
Hvorfor er vi her så?
Var det så enkelt, ville otte personer ikke diskutere det.
Berettiges det ikke af den moralske slaphed i en af de største banker?
Eller at den støtter et morderisk regime? Er den halve million døde grund nok?
For ikke at nævne Alfaad, der sætter livet på spil.
Selvfølgelig er det lovligt. Det er derfor, det er nødvendigt.
Javier, kan de det?
Stoppe med at garantere vores lån? Og vores kreditbevilling? Ja.
Jeg er desværre nødt til at gå. Jeg har allerede flyttet to vigtige møder.
Isabel, hvis du går ud ad døren, bliver du fyret.
Det er det vigtigste møde, du bør deltage i.
En ting mere: De kan sagsøge os.
-Og vinde? -Det ved jeg ikke.
Men de ville kunne flå os.
Vi havde ikke brug for alt det spil for galleriet.
Du kunne bare have ringet og sagt nej.
-Lad os gå, Mónica. -Vent.
-Det vover de ikke. -Hvem?
Familien Arana-Vélez… De angriber ikke, når alle ser på:
Regeringen, konkurrenter. Vi er klienter.
-Nej, Víctor. -Men...
En stor historie beskytter os og implicerer dem.
-Hvad mener du? -En forsideartikel.
Først i onlineudgaven, og så bombarderer vi dem på tv.
Vi giver den hele armen. Vores artikel er nyheden.
Vi har en uge om Syrien.
Både nationale og udenlandske medier vil dække det.
Vores artikel er nyheden.
Hvordan vil du retfærdiggøre noget så absurd for bestyrelsen?
El Observador Nacional sætter standarden
inden for god journalistik.
En stor succes for Gruppen i dette nye kapitel.
Selvtillid,
forventninger…
Aktierne vil stige.
-Det her er noget, vi... -Mauro, det her er...
...det rigtige at gøre.
To vidner sagde, de så en rød SEAT Ibiza. De kender ikke årgangen.
Vi afventer stadig rapporten om malingen på offerets ben.
En rød SEAT i Madrid.
Der er registreret omkring 50.000 i de seneste ti år.
-Hvad med brevet? -Budfirmaet husker ikke kunden.
Underskriften var ulæselig, og de betalte kontant.
Bekræftelsen blev sendt fra en internetcafé uden overvågning.
Sagde Genovés noget interessant om sine kolleger?
Nej.
Vi afhørte ham hele eftermiddagen. Han er lige så forundret som os.
Det er en absurd sag.
Arven overraskede os alle.
Nogle bestyrelsesmedlemmer er ikke glade for ham, men
intet lægger op til afpresning.
Han har en ekskone og en tiårig søn,
men de truer ham med at dræbe fremmede. Og han har lige fået arven.
-Det er en usædvanlig afpresning. -Det giver ingen mening.
Genovés virker ikke som en, der ville overveje at betale.
Det bebrejder jeg ham ikke. Gør du?
Hvis folk dør, ville jeg overveje det.
-I det mindste. -Ingen ville betale her i landet.
-Tro mig. -Men vi har en fordel:
For første gang nogensinde
får vi dato og tidspunkt for et mord ti dage i forvejen.
Hvis du har brug for noget fra drabsafdelingen, så sig til.
Tak, Raúl. Tucho. Gør alting klar.
Jeg sætter et hold på sagen i dag.
Alle billederne er fra massakren.
Og...
Nej, vent.
På de sidste to sider lægger vi Alfaads biografi.
Jeg er stadig vred over "no comment" fra Banco Industrial, men…
Okay…
Få det gjort klar til at lægge på nettet. Kan vi udgive klokken ni?
Perfekt. Klokken ni.
Okay.
Tillykke.
Spænd sikkerhedsselen. Festen er lige begyndt.
Det er fint, kommissær. Tak.
Ti fra Drab, 18 fra Anti-terrorisme og vores egne folk.
-Ikke dårligt. -Hvor var vi?
-Vi ville have nogen på det tag, ikke? -Jo, og agenter over hele pladsen.
BANCO INDUSTRIAL FINANSIEREDE AL BAYDA-MASSAKREN
Jeg har sagt nej.
Jeg beder ikke om lønforhøjelse, overarbejdspenge, kontrakt eller ydelser.
Bare en arbejdstidsændring, så jeg kan tage til danse-audition!
-Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. -Tak.
Det var så lidt.
I morgen...
...bliver en travl dag.
Du burde være hos advokaterne.
Når først din telefon ringer, stopper den ikke igen.
Lad os vente. Vi får se.
Du er vel klar over, at det her nok er min svanesang.
-Du overreagerer. Som sædvanlig. -Nej.
Der er ikke mange, der tror på mig mere.
Det skal nok gå, Luis.
Ellers ville jeg ikke have ladet dig udgive det.
Mónica Báez…
-Hun ved, hvad hun gør, ikke? -Frem for alt tror hun på det.
Hun er modig.
Hvor længe er det siden, du havde et seriøst forhold?
Havde jeg tid og mentalt overskud, ville jeg fokusere på min søn.
Jeg kender ham ikke længere.
Jeg burde være sammen med min kone.
Du blev skilt for fire år siden, da du blev ædru.
Præcis.
Altan her.
Eva, gå forbi aviskiosken. Skifter.
Luft 1. Intet at se, skifter.
Luft 2. Det samme her.
Luft 3 her. Intet at se.
Vi holder øje med Plaza de Oriente.
Luft 4. Intet at se her. Skifter.
Gaden, noget nyt?
Her er Gaden 7. Intet ved aviskiosken.
Vi nærmer os Vergara.
Gaden 4 her.
Vi følger efter en mand med en taske, der går nordpå ad Capuchinos.
Gaden 4 her. Falsk alarm. Skifter.
...mystisk. Jeg ser en mand på taget af den lukkede biograf.
Muligvis bevæbnet. Jeg gentager: mand på nordøstligt tag.
Vi kan ikke se ham herfra. Kan andre se ham?
Altan her.
Jeg bekræfter: mand på tag.
Det er umuligt at se, om han er bevæbnet.
Luft 4 her. Vi kan ikke se nogen fra vores position.
Luft 2 her. Vi har øjne på manden på biograftaget.
Han er bevæbnet.
-Jeg gentager: Han er bevæbnet. -Der!
Til alle: Vi samles omkring den forladte biograf.
Luft 2 her. Mistænkte i sigtet. Afventer ordre.
Bliv, hvor I er. Skyd ikke. Vi vil have ham i live.
Luft 2 her. Han lader geværet. Jeg gentager: Han lader geværet.
Han rejser sig op. Han sigter mod civile.
Tilladelse til at skyde.
-Jeg har ham. -Skyd ikke for at dræbe.
Den mistænkte er på flugt...
Alle enheder skal omringe bygningen nu!
Til alle enheder. Tag hen til den gamle biograf. Afsted!
Dernede!
Mistænkte til fods på Costanilla.
-Jeg har ham. -Mistænkte er i sigte.
Anmoder om tilladelse til at skyde.
-Nej, skyd ikke! -For fanden da!
Stop! Det er politiet!
Politiet! Hænderne op.
Ned på jorden, nu!
Pas på, sprængstoffer!
Pistol!
-Goddag. -Hr. Genovés.
Jeg tror, jeg køber avisen i dag.
Godt, Juan. Det er pointen.
...politiaktionen, og den formodede terrorist blev dræbt under skudvekslingen.
Banco Industrial har endnu ikke udsendt en udtalelse
angående anklagerne om våbensalg til Syrien,
som blev fremsat i aftes i en artikel i El Observador Nacional online.
Ikke desto mindre spredte nyheden sig hurtigt.
Vent i bilen, Diego.
Kriminalbetjent. Du kunne være kommet op.
Nej tak.
Det lader til, at galningen blev dræbt.
Ikke som sådan, hr. Genovés.
Ja, manden er død, men det kom bag på os.
Under alle omstændigheder var der et andet offer
på det tidspunkt og sted, som Midas' håndlangere nævnte.
Hvad mener du med "offer"? Hvem var den mand?
Hans navn var Manuel Corona.
Han havde åbnet et par madsteder, der blev lukket på grund af krisen.
Han var ved at drukne i gæld, men pludselig…
...for mindre end en uge siden, betalte han al sin gæld.
Hans kone og børn forsvandt også for et par dage siden.
Ingen spor af dem.
Var han ikke bevæbnet? Skød han ikke på politiet?
Ja, han var bevæbnet, men det var løse patroner.
Ikke desto mindre skød han mod os.
Efterforskningen fortsætter, men alt tyder på,
at hr. Corona gav sin familie et nyt liv og betalte for det ved at begå selvmord.
Han dukkede op på Plaza de Ópera og sørgede for ikke at komme væk i live.
Han havde dette brev på sig.
Af åbenlyse grunde er det ikke originalen.
Læs det. Det er adresseret til dig.
Jeg må gå, hr. Genovés.
Ti agenter føjes til efterforskningen i dag.
Det her er desværre kun begyndelsen.
Læs det.
Kære hr. Genovés,
vi beklager dybt,
at du besluttede at involvere politiet i vores forhold
og øge dine private sikkerhedsomkostninger.
Du misforstår os.
Snart vil du indse, at dit liv er værdifuldt for os.
Vi ville aldrig skade dig eller dine kære af en simpel grund:
Din gevinst er vores gevinst.
Tænk over det, mr. Genovés.
Når du har betalt os, får du brug for de penge, du spilder nu.
Dit andet offer blev dræbt på den forventede dato.
Vi har ikke travlt, men for at overtale dig
dræber vi fremadrettet en hver femte dag.
Da du i sidste ende besluttede at involvere politiet,
får du først stedet at vide, et par minutter før eller når det sker.
Venlig hilsen, Midas' håndlangere
Undertekster af Karen Dyrholm