‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מר ויקטור!‬
‫הטלפון מצלצל.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לכי מפה, גלוריה.‬
‫סליחה?‬
‫לכי מפה!‬
‫אל תחזרי היום.‬
‫הצעד שעשו ג'י-טי-וי-וי הוא רשמי.‬
‫- הצעת השתלטות עוינת של קבוצת מלבאר -‬
‫ההשפעה על המניות ברורה ומיידית.‬
‫- ג'י-טי-וי-י רוצה להשתלט על החברה -‬
‫במיוחד על מטרת הצעת ההשתלטות העוינת,‬ ‫קבוצת מלבאר, שמניותיה עלו בשישה אחוזים.‬
‫המשרד הגרמני הצהיר‬
‫שההשתלטות לא תוביל לשינויים‬ ‫במדיניות של מלבאר,‬
‫ואף לא באסטרטגיה שלה ‬ ‫להפוך את "הצופה הלאומי"‬
‫לעיתון המוביל בספרדית.‬
‫אך רבים מאמינים שהבנק התעשייתי ‬ ‫הוא שעומד מאחורי ההשתלטות הזאת,‬
‫שכידוע, היו לו חילוקי דעות בולטים‬
‫עם נשיא קבוצת מלבאר, ויקטור חנובס,‬
‫שקרוב לוודאי יאבד שליטה על הקבוצה.‬
‫לפני שלושה שבועות, ‬ ‫הבנק התעשייתי עמד במרכזו‬
‫של מאמר בצופה הלאומי שקישר...‬
‫הכול הולך לגיהינום.‬
‫אני צריכה חופשה של שבועיים החל ממחר.‬
‫אשלח לך את כתבת האיגוד היום.‬
‫אפשר לשאול למה את צריכה שבועיים חופש?‬
‫לא.‬
‫יש לך ריאיון עבודה?‬ ‫-לא.‬
‫מה שלומך?‬
‫ואתה?‬
‫ובכן... אני אמשיך להילחם עד שיפטרו אותי.‬
‫כמה קשור המאמר שלי להצעת ההשתלטות?‬
‫ויקטור יכול לענות על השאלה הזאת טוב ממני.‬
‫מוניקה...‬
‫המאמר הזה הוא הדבר הטוב ביותר‬ ‫שהעיתון הזה פרסם זה שנים.‬
‫אני חוזרת לעבודה.‬
‫יש הוראות?‬
‫מה חדש, נטליה?‬
‫בקשר למה?‬
‫לאנשים למעלה, הממונים עלינו.‬
‫היה לנו קרבן שישי בתיק. שישה אנשים מתו.‬
‫ואף אחד לא בא לשאול איך זה ייתכן.‬
‫הוריתי לכל היחידה שלנו לעבור תשאול.‬
‫האם מישהו בא לערער על ההחלטה שלי‬ ‫או לשאול אותי מה אני עושה, לעזאזל?‬
‫עוד אכפת להם בכלל?‬
‫הם עוד סומכים עלינו בכלל?‬
‫מה דעתך?‬
‫הם בטח יודעים מה שאנחנו יודעים, אלפרדו.‬
‫לא יותר מזה.‬
‫אני לא כל כך בטוח.‬
‫טוב...‬
‫אני אנתח את נתוני המז"פ על ארמנדו גומז.‬
‫אף אחד בצוות שלנו אינו חפרפרת, אלפרדו.‬
‫החיים ממשיכים.‬
‫פשעים ממשיכים לקרות.‬
‫יש הרבה עבודה לעשות.‬
‫ויקטור, תתקשר אליי, בבקשה.‬ ‫רק תגיד לי מתי תגיע למשרד, טוב?‬
‫אני לא מסתדר: יש לך 140 הודעות,‬ ‫והוועד לא עוזב אותי לרגע.‬
‫קבע פגישת אסטרטגיה בנוגע להצעת ההשתלטות‬ ‫אם אתה לא רוצה מרד נוסף.‬
‫הוא בכה אתמול במשך שעתיים.‬
‫די, ויקטור. לא תוכל לפתור את זה בעזרת כסף.‬
‫עכשיו, רק המחשבה על אביו מעציבה אותו.‬
‫אז אגיד את זה שוב. ‬ ‫זוהי האזהרה האחרונה שלך.‬
‫תעשה מה שאתה צריך לעשות כדי להיות אבא‬
‫או פשוט תעזוב.‬
‫יקירי… אני מצטערת על הצעת ההשתלטות.‬
‫אבל לא זו הסיבה שהתקשרתי.‬
‫מדריד מדכאת אותי לפעמים.‬
‫אני מתגעגע לחברי הטוב.‬
‫אולי תבוא לבקר אותי?‬
‫אני אשמח אם נאכל ארוחת ערב ונשתה יין ביחד.‬
‫תחזור אליי.‬
‫לא הלכתי למשרד היום...‬ ‫אפילו לא עניתי לטלפון.‬
‫אני לא מרחמת עליך.‬ ‫המניות שלך שוות כעת הון.‬
‫והבחורה?‬
‫היא עזבה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אין פלא שאתה נראה מדוכא כל כך.‬
‫לא חושבת שזו הייתה הצעת ההשתלטות.‬
‫מה לגבי העתיד?‬
‫אולי אינך מסכים, אבל הוא נראה מבטיח מאוד.‬
‫קצת יין,‬
‫ארוחת ערב,‬
‫פרטיות...‬
‫ושיחת עסקים טובה.‬
‫מה תעשה עם כל הכסף מהמכירה?‬
‫אני לא בטוח שהוא חלק מהעתיד שלי.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫מה תעשה?‬
‫תישאר בעל מניות בג'י-טי-וי-וי?‬
‫תשתתף בפגישות‬
‫ותשב בשורה האחרונה ליד המאבטח?‬
‫ייתכן שההשתלטות לא תקרה.‬
‫הגאווה שלך ראויה להערצה.‬
‫תזדקק לפצצה גרעינית‬ ‫כדי שהדברים ייעשו בדרך שלך.‬
‫לו היית מקבל את ההצעה שלי...‬
‫שוב, ההצעה שלך הייתה נמוכה מההצעה שלהם.‬
‫המחיר למניה היה נמוך יותר.‬
‫אבל היית מרוויח יותר מבלי לאבד שליטה.‬
‫הם ייפטרו ממך,‬
‫ואני הצעתי לך.‬
‫נישואים בלי ילדים.‬
‫שלום לעיתון.‬
‫המטען שאתה סוחב לבד...‬
‫מתחיל להכביד עליך,‬
‫על אף כישרונך כאיש עסקים.‬
‫תשחרר הכול.‬
‫תלמד לזרום.‬
‫לפעמים את נשמעת כמו פרסומת גרועה.‬
‫אתה ואני יודעים שהכול יתדרדר‬ ‫תוך... עשר או 15 שנים, נכון?‬
‫המאבק שלך למען האמת,‬
‫למען הצדק,‬
‫למען הקפדנות העיתונאית... ‬ ‫אינו הגיוני יותר.‬
‫מה גם שהאופן בו אתה מראה‬ ‫את הספקנות המוסרית שלך...‬
‫הפך להיות... קצת מגוחך.‬
‫תיהנה, ידידי.‬
‫אחרת, אין לזה כל משמעות.‬
‫תיהנה מזה כל עוד המסיבה מתקיימת.‬
‫- המרד הספרדי מתפוצץ -‬
‫- למה עכשיו? למה ויקטור? -‬
‫- למה להישאר בשקט? מה הם מרוויחים? -‬
‫- מחלק פשעים מיוחדים - חטיפות‬ ‫הון - מידאס 21 - סחיטה - תרומות -‬
‫- ויקטור חנובס יורש את האימפריה ‬ ‫של אנטוניו מלבאר -‬
‫- אין לו משפחה עשירה‬ ‫נבחר כיורש על סמך כישורים -‬
‫- בלתי צפוי‬ ‫לא משתלב עם האליטה -‬
‫בוקר טוב.‬
‫אני צריך שתפסיקו לעבוד ‬ ‫ותתרחקו מהשולחנות שלכם.‬
‫אלה הגיעו בשבילך.‬
‫סליחה. הם עם המשטרה.‬
‫בוקר טוב לכולם...‬
‫הם עם מרכז המודיעין הלאומי.‬
‫הממונים עלינו החליטו שהחל מהיום,‬ ‫הם צריכים להשתלט על התיק.‬
‫תקבלו כעת מסמך שעליכם לחתום עליו.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אנחנו נותנים לכם הסכם סודיות.‬
‫כולם חייבים לחתום עליו.‬
‫ראשי תיבות בכל דף ותחתמו בדף האחרון.‬
‫תכתבו את מספר תעודת הזהות שלכם‬
‫ואת מספר התג שלכם.‬
‫החל מהיום, החיילים של מידאס נחשבים‬
‫לאיום על הביטחון הלאומי.‬
‫התיק יטופל כסוד של המדינה.‬
‫זה אומר שכל חשיפה מצדכם‬
‫תהווה… בגידה.‬
‫חשוב שתכתבו את שמותיהם של כל מי‬
‫שיודע על המקרה או שהזכרתם לו אותו.‬
‫בלי יוצא מן הכלל.‬
‫כל השמטה תהווה גם היא בגידה.‬
‫על כל המחשבים להישאר בחדר זה.‬
‫מסרו את כל המכשירים האלקטרוניים שלכם.‬
‫הם יוחזרו לאחר בדיקה.‬
‫טוב, כל זה נשמע נורא, אנשים...‬
‫אבל אלה רק אמצעי בטיחות.‬
‫אני לא רוצה שמישהו יחשוב ‬ ‫שהיחידה הזאת נכשלה.‬
‫התיק הזה הוא פשוט מעבר ל…‬
‫ובכן, להיקף שלנו.‬
‫כל אחד מכם עשה עבודה נהדרת.‬
‫תודה לכולם.‬
‫חכה כאן.‬
‫ויקטור.‬
‫תודה שבאת.‬
‫פילאר.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫תן לי להציג אותך. אלנה עובדת איתי במשרד.‬
‫אלפונסו הוא מפקד המשטרה.‬
‫מרתה היא מנהלת מרכז המודיעין.‬
‫מה שלומך, ויקטור?‬
‫מופתע קצת, למען האמת.‬
‫אני אגש ישר לעניין.‬
‫מתברר שמאז שהתקשרת אליי‬
‫כדי לבקש ממני ליצור קשר עם המשטרה,‬
‫המצב הסתבך קצת יותר.‬
‫אני לא מכיר שום מקרה אחר‬ ‫שבו עבדנו קשה כל כך‬
‫ולא הגענו לשום מקום.‬
‫דבר אחד בטוח:‬
‫כל עוד מר חנובס נראה כמו מטרה פגיעה,‬
‫הארגון הזה, החיילים של מידאס‬
‫ימשיכו לסחוט אותו.‬
‫אנחנו בטוחים גם‬
‫שהפשעים לא קשורים לחלוטין.‬
‫מלבדך ומלבדנו, אף אחד לא רואה שום קשר.‬
‫לולא ההודעות ומיילים שקיבלת,‬
‫הם לא היו בולטים‬
‫בין עשרות מקרי המוות ‬ ‫שמתועדים בכל יום בספרד.‬
‫העניין הוא שתוך כמה ימים נארח‬
‫את הפסגה האירופית, ובהתחשב במצב הנוכחי,‬
‫נדרוש מכל השוטרים להיות זמינים.‬
‫אז אתם עוצרים את החקירה.‬ ‫-ממש לא.‬
‫נחזור... למערכת הרגילה.‬
‫מקרי המוות עדיין ייחקרו, ‬ ‫אבל לפי הנוהל הרגיל.‬
‫כמו שצריך. כמו תמיד.‬
‫כלומר, חקירות נפרדות?‬
‫לפי השגרה הרגילה.‬
‫אנחנו נשחרר אותך מהם‬
‫ונגרום להם לראות שהם לא קיימים.‬
‫זאת החולשה שלהם.‬
‫אתה לא מסכים?‬
‫אם לא תיצור אתם קשר, הם לא קיימים.‬
‫הדבר העיקרי עכשיו הוא לשלוח מסר ‬ ‫לחיילים של מידאס.‬
‫עלינו להבהיר שהם לא יצליחו.‬
‫בהחלט, אני מבין.‬
‫זה פשוט מאוד:‬
‫עדיין יהיו פשעים,‬
‫ואנחנו נעמיד פנים שהכול בסדר,‬
‫כאילו שאנחנו לא יודעים כלום.‬
‫מה עם האנשים?‬ ‫-אילו "אנשים"?‬
‫אנשים ימשיכו בחייהם הרגילים.‬ ‫הסטטיסטיקה העתידית תראה שהייתה‬
‫עלייה במקרי מוות אלימים‬ ‫במשך כמה חודשים במדריד. זה הכול.‬
‫עד אז, הכול ייגמר.‬
‫המדינה לא יכולה לטפל בכול.‬
‫אבל אנחנו נטפל בחמישה מיליון‬
‫שהפסדת במהלך המבצע.‬
‫הכסף יועבר מחר.‬
‫אני לא מאמין למשמע אוזניי.‬ ‫אתם משחדים אותי, פשוט מאוד.‬
‫אנחנו מנסים להיות הוגנים כלפיך, ויקטור.‬
‫שום דבר לא כזה "פשוט".‬
‫לא בעמדות שלנו.‬
‫שלנו ושלך.‬
‫הדרך הטובה ביותר להילחם בסחטנים הללו...‬
‫היא לשתוק, למען כולם.‬
‫אם החדשות יתפרסמו,‬
‫זה יוביל להיסטריה לא נוחה ומיותרת.‬
‫"יתפרסמו"... מי אמר משהו ‬ ‫על לחשוף את זה, פילאר?‬
‫עלינו לשים לזה סוף. זו רשלנות.‬
‫נטישה מוחלטת של חובת הממשלה.‬
‫מה אם האנשים שחיו את חייהם יגלו‬
‫שפשוט העלמתם עין?‬
‫בדיוק בגלל מה שהם יחשבו…‬
‫בדיוק בגלל החובה שלנו,‬ ‫אנו חושבים שזו האפשרות הטובה ביותר.‬
‫היעילה ביותר.‬
‫זה לטובתך שכל זה לא יתפרסם.‬
‫לכולם כאן,‬
‫לכולנו...‬
‫יש אחריות לשמור על השקט‬
‫ולעזור אחד לשני.‬
‫אתה יודע שאתה תמיד יכול לסמוך עליי.‬
‫בכל דבר שתצטרך.‬
‫אפשר לסמוך גם עליך?‬
‫אתה בסדר?‬
‫שינוי בתוכניות. אני לא הולך הביתה.‬
‫קח אותי לסרנו 22, בבקשה.‬
‫כולו שלך.‬
‫חמישה מיליון, ויקטור. שוב בקשה גדולה.‬
‫אלה אותם חמישה מיליון, מאורו,‬ ‫שיחזרו מחר לחשבון.‬
‫שים אותם בצד למקרה שנצטרך למשוך אותם שוב.‬
‫אולי במזומן.‬
‫שוב, בלי ביטוח.‬
‫ובלי מעקב משטרתי הפעם.‬
‫שוב, לא תגיד לי למה ובשביל מה?‬
‫אספר לך אחר כך.‬
‫כשיידרשו תשלומים נוספים.‬
‫שמע, ויקטור, אני עורך הדין שלך.‬
‫השיחות בינינו פרטיות.‬
‫למרבה המזל, הן חסויות.‬
‫מעבר לזה, החוק זהה עבורך ועבורי.‬
‫סוחטים אותך?‬
‫תזכור שלשלם כספי סחיטה זה לא חוקי, ויקטור.‬
‫לא חוקי.‬
‫על כמה אנחנו מדברים?‬
‫חמישים מיליון.‬
‫מה שאתה עושה אינו בסדר.‬
‫אתה מבין? זה מטורף, לעזאזל.‬ ‫אם תיתפס, אתה תירקב בכלא.‬
‫תפסיק. המשטרה לא תהווה בעיה,‬ ‫אני מבטיח לך.‬
‫בסדר.‬
‫אעשה כרצונך.‬
‫אבל זה חייב להיות חוקי, מתועד, בכתב.‬
‫בסדר.‬
‫אני זקוק לעזרתך כדי להסתיר את זה.‬
‫אני אצטרך אליבי ציבורי, ‬ ‫משהו שאף אחד לא יוכל לאמת.‬
‫ושתפחית את שכר הטרחה שלך.‬
‫תודה.‬
‫ויקטור…‬
‫מלבאר היה פה שבועיים או שלושה לפני שנפטר.‬
‫הוא בא לבצע שינויים בצוואה שלו.‬
‫למען האמת, כשראיתי שהוא השאיר לך הכול,‬
‫אמרתי לו שזה גם מטורף.‬
‫המבט על פניו היה זהה לזה שעטית ‬ ‫על פניך כשהגעת הנה היום.‬
‫כעבור שבועיים, הוא עבר תאונת דרכים.‬
‫הוא, יותר מכולם, היה נהג נהדר.‬
‫אני מקווה שאתה יודע מה אתה עושה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אדוני?‬
‫אתה יורד?‬
‫שר הפנים הודיע זה עתה‬
‫שהממשלה עשויה לבקש מהמלך ‬ ‫להורות על התערבות צבאית‬
‫כדי לשלוט במרד ‬ ‫ולהשיב את הסדר לרחובות מדריד.‬
‫אם המהומות לא ישככו,‬
‫הצו יוחל על...‬
‫בוקר טוב. חררדו פינזון?‬
‫אני מוניקה באז. אני עיתונאית בצופה הלאומי.‬
‫...כדי להרגיע את התסיסה האזרחית, אבל...‬
‫תודה.‬
‫אני רוצה לראיין אותך.‬
‫...משא ומתן רציונלי אינו אפשרי ‬ ‫ובהתחשב בפסגה האירופית...‬
‫במצב הנוכחי, אני מאמינה ‬ ‫שנקודת מבטך תוכל להיות... יעילה מאוד.‬
‫מה לגבי מחר?‬
‫משהו לשתות?‬
‫באתי להגיד לך שמסרתי את התפטרותי.‬
‫רציתי שתדע.‬
‫אני שמח לשמוע...‬
‫שמצאת שקט נפשי.‬
‫אני חייב לומר שהממונים עליי עשו משהו נכון.‬
‫ציתות לטלפונים ובדיקת טביעות אצבע הם אולי‬
‫לא הגישה הטובה ביותר להילחם ‬ ‫בחיילים של מידאס.‬
‫ידעת שהם יקברו את התיק?‬
‫האם אי פעם הייתה לך תחושה‬
‫שהחיילים של מידאס עשויים להיות מאות אנשים?‬
‫או אלפים?‬
‫כמו חברה סודית.‬
‫מה?‬
‫אני יודע שאני שוב נשמע מטורף,‬ ‫אבל תחשוב על זה לרגע.‬
‫תאר לעצמך את החיילים של מידאס כווירוס.‬
‫וירוס בחברה,‬
‫שעלול להדביק כל אחד, וקרוב לוודאי‬
‫שכבר התפשט לשלוחות רבות בחברה,‬
‫כולל השלוחה שבה הייתה לך פגישה הבוקר.‬
‫אתה ואני חיים בעולמות נפרדים לחלוטין.‬
‫שונים לגמרי.‬
‫אבל אני מאמין שאנחנו מבינים אחד את השני.‬
‫אנחנו יכולים להבין אחרים.‬
‫אנחנו עדיין מדברים ברשמיות, מר קונטה.‬
‫אין לי שקט נפשי מזה, מר חנובס. תאמין לי.‬
‫זו לא הבעיה כרגע. הנקודה היא שאתה לבדך.‬
‫מעתה והלאה, ‬ ‫רק אתה תוכל לעצור את הפשעים האלה.‬
‫אתה מציע שאשלם?‬
‫יש לי וידוי.‬
‫בערבים הכי דפוקים של החקירה,‬ ‫ והיו רבים כאלה...‬
‫שקלתי להרוג אותך.‬
‫אותך.‬
‫מוות נוסף.‬
‫רק מוות אחד נוסף.‬
‫כדי למנוע מקרי מוות רבים.‬
‫כשוטר, זו הייתה חובתי למנוע‬ ‫את כל מקרי המוות האלה,‬
‫אבל היה קרבן אחד אחרי השני.‬
‫זו יכולה הייתה להיות דרך מילוט.‬
‫זה היה בלתי חוקי, שלא כדין, לא מוסרי...‬
‫אבל דרך מילוט.‬
‫עוד מוות אחד...‬
‫כדי למנוע מקרי מוות רבים.‬
‫אבל לא יכולתי לעשות את זה בדם קר.‬
‫צדקת כשהתפטרת.‬
‫ברור שאיבדת את האמונה.‬
‫אני מודע לכך שאני בורח בדרך הקלה.‬
‫"זו לא האחריות שלי. מה אני יכול לעשות?"‬
‫רובנו עושים את זה.‬
‫לכן אני חושב‬
‫שהנגיף ידביק את האורגניזם כולו.‬
‫אני מצטער… ויקטור.‬
‫אני מצטער שגם אני משאיר אותך לבד.‬
‫- הטלפון שלי - כונן חיצוני -‬
‫- שמע -‬
‫- מעתיק... -‬
‫- נגן מדיה -‬
‫היכנס, אלפרדו.‬
‫מה זה?‬ ‫-מכתב ההתפטרות שלי.‬
‫אתה פורש לי? לעזאזל!‬
‫היושר הארור הזה שלך עולה לי על העצבים.‬
‫אני לא מקבל את זה! לא מסכים לכך!‬
‫הנח לזה, אלפרדו.‬
‫מועיל לי לרסן אותך, לפחות לעת עתה.‬
‫לעזאזל, הפרישה שלך קרובה כל כך.‬ ‫אני יכול לתת לך לפרוש שנתיים לפני הזמן.‬
‫בן זונה!‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אם תדבר, הלך עלינו. על כולנו.‬
‫אם תעזוב... ‬ ‫אין לי שליטה על מה שעלול לקרות.‬
‫מה העניין, אלפרדו?‬ ‫-איפה אתה שומר את המעטפות?‬
‫במגירה הימנית העליונה.‬
‫תחזור לישון. כמעט סיימתי.‬
‫אלפרדו?‬ ‫-כן.‬
‫בואו נחזור לעיירה שלנו... לתמיד.‬
‫- פרננדו חינר‬ ‫יחידת פשעים מיוחדים ואלימים -‬
‫- מודעות אחרונות שהתפרסמו -‬
‫- כתוב את המודעה שלך -‬
‫- מסכים לשלם את התשלום החדש, וח"נ -‬
‫- פרסם מודעה -‬
‫ויקטור, סוף סוף טרחת להתקשר.‬
‫היי, לאורה.‬
‫סליחה על ההיעדרות שלי.‬ ‫עברו עליי כמה ימים קשים.‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫רציתי לספר לך לפני שזה יתגלה ‬ ‫כי זה ישפיע על שניכם.‬
‫איזו החלטה זו?‬
‫אני מתכוון למכור.‬
‫נהדר! אז?‬
‫אני אתן את כל הרווחים שלי לצדקה.‬
‫מה?‬
‫אשאיר רק סכום קטן כדי להתחיל מחדש.‬
‫אני לא מבינה. רק רגע...‬
‫מעולם לא הבנתי את תהליך החשיבה שלך.‬
‫מה אתה מנסה לומר?‬
‫לאורה, נצטרך לשוחח מחדש‬ ‫על תנאי הפרידה שלנו.‬
‫לא…‬
‫סיימנו לנהל משא ומתן, ויקטור. ‬ ‫אני לא עושה את זה שוב.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫לאורה… אלה החיים שלי. זה הכסף שלי.‬
‫לא, אלה לא החיים שלך או הכסף שלך.‬
‫הוא שייך למרקוס.‬ ‫ לא אכריח אותו לוותר על השכלתו‬
‫או על סגנון החיים שלו. אתה שומע אותי?‬ ‫תכניס את זה לראש שלך!‬
‫בוקר טוב, ויקטור.‬
‫אני שמח שבאת. לוח הזמנים שלך עמוס.‬
‫התקשורת שכחה ממני מזמן.‬
‫ההתמדה שלך הפתיעה אותי.‬
‫זו תהיה אשמתך אם אהפוך שוב לגאוותן.‬
‫אתה אדיב מאוד.‬
‫שם, מאחור.‬
‫אני לא יכול להציע לך אלכוהול,‬
‫אבל אוכל להביא לך...‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אכפת לך אם אקליט?‬
‫לא, ודאי שלא. אין שום בעיה.‬
‫אני לא חושב שיש לי משהו חשוב לומר, אבל...‬
‫ב-2016, תרמת 68 מיליון אירו.‬
‫את כל ההון שלך.‬ ‫-כן.‬
‫באותה שנה, מכרתי את כל המניות שלי בחברה.‬
‫בשנתיים לאחר מכן, מכרתי את שאר הנכסים שלי.‬
‫כפי שאמרתי, יש לי מיץ טרי, שזיף...‬
‫הסכום הכולל היה 68 מיליון אירו.‬
‫נכון?‬
‫לא, תודה. אני בסדר.‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫הסכום הסופי היה למעלה מ-80 מיליון אירו.‬
‫למה?‬
‫למה להיפטר מהון כזה ומהחברה שלך?‬
‫מדהים אותי שעדיין שואלים אותי ‬ ‫את אותן השאלות.‬
‫כולם מבינים כשאנשים צוברים עושר בלי סוף. ‬ ‫אף אחד לא מטיל בזה ספק.‬
‫עם זאת, קשה כל כך לקבל...‬
‫את מסירת הכול.‬
‫"מסירת" מה?‬
‫יש לי ציורים ששווים יותר ממיליון אירו.‬
‫ייתכן שהבית הזה שווה שלושה מיליון.‬
‫אני לא נזיר פרנציסקני או מרקסיסט.‬
‫פשוט התעייפתי.‬
‫התעייפת?‬
‫מהכסף?‬
‫מהכוח?‬
‫כוח? אני לא חושב שהיה לי כוח.‬ ‫לא היה לי שום כוח אמתי.‬
‫ואם היה לי, הוא לא הספיק.‬
‫עכשיו אין לך כוח בכלל.‬ ‫-לא.‬
‫מה הרווחת מזה?‬
‫אם הייתי אומר שקט נפשי,‬
‫זמן חופשי,‬
‫חוסר לחץ,‬
‫זה לא יעניין אותך, נכון?‬
‫לא לגמרי.‬
‫לא.‬
‫לא רציתי להיות אחראי לשום דבר.‬
‫לכל דבר אחר.‬
‫זה הכול.‬
‫מר פינזון,‬
‫שמעת על החיילים של מידאס?‬
‫מידאס?‬
‫כן… אני יודע מי היה המלך מידאס.‬
‫המיתולוגיה ריתקה אותי כשהייתי צעיר.‬
‫זה מה שאת מחפשת? מידאס שפרש לגמלאות?‬
‫מישהו, מי שלא היה, קבוצה רבת עצמה,‬
‫האם הם לחצו עליך לוותר על הכסף שלך?‬
‫עשיתי מה שחשבתי לנכון בזמנו, זה הכול.‬
‫תמיד יש לחץ.‬
‫כשיש לך הון, עליך להתמודד עם מציאות:‬
‫כולם רוצים אותו. הנה הדילמה.‬
‫או שאתה מוותר על הונך...‬
‫או שאתה הופך לממזר גדול יותר ‬ ‫מאלו שרוצים את הכסף שלך.‬
‫יש הרבה כאלה.‬
‫אתה מתחרט על כך?‬
‫לא.‬
‫זה לא חלק מהעסקה.‬
‫אי אפשר להביט לאחור. זה לא בריא.‬
‫אתה לא לבד.‬
‫אתה לא היחיד.‬
‫נהניתי מאוד מחברתך, עלמתי.‬
‫צר לי שאין לי מה לחדש לך.‬
‫תודה.‬
‫יהיו עוד.‬
‫תמיד יש.‬
‫ההחלטה שלי הייתה אישית לגמרי.‬
‫אבל לפעמים אנשים נמצאים לבדם. לגמרי לבדם.‬
‫ו...‬
‫שמרי על עצמך, העלמה באז. כל טוב.‬
‫- מוניקה ב' -‬
‫- אני אשים לזה סוף. -‬
‫מר חנובס היקר,‬
‫אנחנו שמחים ששינית את דעתך.‬
‫אנו מאמינים שוויתרת על כל התכסיסים‬
‫ותעמוד במילתך בכל הנוגע‬ ‫לתשעת התשלומים שבהמתנה.‬
‫אנא הבן‬
‫שהפעם, עלינו לדרוש את התשלום במזומן.‬
‫חמישה מיליון אירו במזוודה נעולה,‬
‫שהצירוף שלה אמור להתאים‬ ‫לתאריך בו נשלח המכתב הראשון.‬
‫עשרים ואחת, אפס, תשע.‬
‫צירפנו הוראות מדויקות למשלוח,‬
‫שעליך לבצע באופן אישי,‬
‫לבד, מחר בשעה 10:00 בבוקר.‬
‫אנו סבורים שתעשה זאת.‬
‫עד להודעה חדשה.‬
‫בברכה,‬
‫החיילים של מידאס.‬
‫לעזאזל...‬
‫אנחנו מרחמים עליך, מר חנובס.‬
‫אתה בטח מרגיש כמו המלך מידאס,‬
‫שנקראנו על שמו.‬
‫אתה זוכר אותו?‬
‫המלך המיתולוגי,‬
‫שקיבל משאלה אחת‬
‫וביקש שכל מה שייגע בו יהפוך לזהב.‬
‫למורת רוחו, הוא הבין‬
‫שמשאלתו תעלה לו לבסוף בחייו:‬
‫כל האוכל שהיה ברשותו הפך גם הוא לזהב.‬
‫ובכן, מר חנובס...‬
‫המלך מידאס ניסה לתקן את המצב.‬
‫הוא פחד.‬
‫הוא התחנן שייקחו את המתנה שלו.‬
‫כתוצאה מכך, הוא יכול היה להמשיך לחיות.‬
‫כעת, שאל את עצמך:‬
‫האם אתה מסוגל למות למען הכסף שלך?‬
‫אם כן, אנחנו רוצים לברך אותך מראש ‬ ‫בכנות רבה.‬
‫בינתיים,‬
‫מחר, החמישה לחודש,‬
‫אדם אחר יהיה הקרבן של ההיסוס שלך.‬
‫מה תעשה, מר חנובס?‬
‫זמנך כמעט אזל.‬
‫אנו מחכים לתשובתך.‬
‫אנו עוקבים אחריך.‬
‫בברכה,‬
‫החיילים של מידאס.‬
‫תעזרי לי עם זה, בבקשה.‬
‫בוא נראה. תזיז את היד.‬
‫תודה.‬
‫שלום, מאורו. אני צריך טובה.‬
‫עוד אחת?‬
‫אני רוצה שתמצא דרך לכך‬
‫שאם יקרה לי משהו, ‬ ‫מרקוס לא יקבל דבר בירושה.‬
‫אלוהים, ויקטור! מה אתה אומר?‬ ‫גם אתה תעבור תאונת דרכים?‬
‫לא, זה רק במידה שיקרה לי משהו.‬
‫תחושת הבטן שלי אומרת לי להתקשר למשטרה.‬
‫אני חושב שזה מה שאני צריך לעשות.‬
‫הייתי מעדיף שלא תעשה זאת.‬
‫מרקוס הוא היורש היחיד שלך.‬
‫לפחות שני שליש מהעיזבון שלך‬ ‫ילך ישירות אליו לפי חוק.‬
‫תוודא שזה לא יקרה, מאורו.‬
‫תמצא דרך.‬
‫כשיגיע הזמן, אני רוצה...‬
‫שהוא יחיה בנוחות, שיהיה לו כסף, ‬ ‫אבל שלא ירש את כל ההון שלי.‬
‫תשתמש בשיטות שנראות לך מתאימות.‬
‫בסדר. אני אעשה את זה.‬
‫להתכונן למשהו אחר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תעדכן אותי, בבקשה. כמה שיותר.‬
‫וכן, אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫תודה, מאורו.‬
‫אחר צהריים טובים, מר חנובס.‬ ‫-שלום.‬
‫היי, לאורה.‬
‫מה קרה לך?‬
‫את יוצאת?‬
‫הוא בחדר שלו.‬
‫אמרתי לו שאתה בא.‬
‫תיהנו.‬
‫ויקטור…‬
‫אני שמחה ששינית את דעתך.‬
‫היי, אבא.‬
‫היי, מרקוס.‬
‫אני מכין שיעורי בית.‬
‫שיחקת, נכון?‬
‫זה חם.‬
‫לא...‬
‫לא חשוב.‬
‫גם אני בוהה במסך כל היום.‬
‫כל הדברים הפיננסיים…‬
‫זה כמו משחק.‬
‫זה גם ממכר.‬
‫אימא אמרה שאת עלול לאבד את החברה שלך.‬
‫כן, אבל זה לא חשוב.‬
‫בדיוק כמו אחד המשחקים שלך.‬
‫אבל אתה לא הורג זומבים.‬
‫אכזבתי אותך שוב השבוע.‬
‫זה לא חשוב.‬
‫נוכל לצאת לסייף בסוף השבוע הבא, אם תרצה.‬
‫דו קרב.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, תן לי חיבוק.‬
‫אבא...‬
‫מה?‬
‫הלוואי שהיית גר בבית.‬
‫גם אני הייתי רוצה בכך, מרקוס.‬
‫אני רוצה לגור פה אתך.‬
‫- אני שמח. אם את צריכה, אנחנו יכולים לדבר.‬ ‫נשיקות ובהצלחה -‬
‫- האם יהיה מחר קרבן? -‬
‫- כן. -‬
‫חלפו למעלה מחודשיים מאז החל המרד הספרדי.‬
‫הפסגה האירופית תתחיל בעוד חמישה ימים...‬
‫וכל העיניים נשואות לארצנו.‬
‫המשא ומתן נכשל לחלוטין.‬
‫הציבור מפולג לגמרי בנושא.‬
‫הצבא הספרדי השתלט על רחובות מדריד‬
‫בפעם הראשונה מאז שיקום הדמוקרטיה.‬
‫זה המצב בספרד,‬
‫היום, החמישה בנובמבר...‬
‫בואו נתחיל עם התגובות שלכם לכותרת הראשונה.‬
‫חיימה?‬
‫לבסוף, הממשלה משתלטת על המצב‬
‫לאחר שנעשה ברור‬
‫כי מנהיגי המרד אינם מעוניינים להגיע להסכם‬
‫או לשאת ולתת כלל.‬
‫הם רק רוצים להאריך מצב שהוא כאוטי,‬
‫מסוכן ומזיק לאנשים.‬
‫המצב לגמרי לא מוצדק,‬
‫בדיוק כפי שזה לא מוצדק‬
‫שהם משתמשים באלימות, בכל מצב,‬
‫מכל סיבה שהיא.‬
‫מוניקה?‬
‫אני מאמינה שאנו עושים טעות גדולה‬
‫כשאנחנו רואים במרד הספרדי בעיה, ‬ ‫במקום תסמין לבעיה.‬
‫המחאות האלה הן התגובה למצב לא הוגן בעליל‬
‫שכולנו תרמנו לו.‬
‫הוא הגיע כעת לנקודה‬
‫בה עלינו לבחור צד גם אם איננו רוצים...‬ ‫כולנו חייבים.‬
‫כחברה, אנחנו חוצים את הגבול ‬ ‫לעתים קרובות יותר מדי יום.‬
‫אנחנו חוצים את הגבול כל יום.‬
‫או, גרוע מכך, ‬ ‫אנחנו רק דוחפים את הגבול מעט יותר.‬
‫אלה מאיתנו שלא מפגינים ‬ ‫נוקטים עמדה נגד חוסר הצדק הזה.‬
‫יש אנשים שעסוקים מדי‬
‫או שאינם מושפעים ישירות…‬ ‫הם לא רואים או חושבים על חוסר צדק.‬
‫למעשה, למרבה הצער,‬ ‫רוב האנשים לא רוצים לראות זאת.‬
‫הם חושבים שהם לא יכולים לעשות כלום,‬ ‫שזה לא תלוי בהם.‬
‫ויש את אלו שיכולים לראות שחוצים את הגבול.‬
‫אנחנו יודעים למה הוא שם.‬
‫אנחנו רואים אחרים שחוצים את הגבול.‬
‫אנחנו יודעים שזה לא בסדר.‬
‫ובכל זאת... אנחנו נותנים להם לעשות זאת.‬
‫או שאנחנו שותקים.‬
‫בגלל שאננות, או עבור הישרדות.‬
‫כי העבודה שלנו תלויה בזה, או הביטחון שלנו,‬
‫או עתיד המשפחה שלנו.‬
‫ויש כאלה שחוצים את הגבול ביודעין.‬
‫כדי להצדיק זאת,‬
‫הם מזכירים בדרך כלל את המטרה הנעלה יותר.‬
‫העקרונות או המערכת שעליהם להגן עליהם.‬
‫כולנו חוששים לאבד את מה שיש לנו.‬
‫זה מובן.‬
‫אנחנו לא יכולים להמשיך להעלים עין‬ ‫ולהאשים את התסמין.‬
‫עלינו לבחור צד.‬
‫היום, כולנו צריכים לבחון את המצפון שלנו.‬
‫עלינו להחליט אם אנו מסכימים ‬ ‫שצריך לשים סוף להפגנות‬
‫ואם אפשר להמשיך לחצות גבולות.‬
‫אם לא נסכים עם זה,‬
‫עלינו להראות זאת.‬
‫איכשהו.‬
‫עלינו לומר, "לא,‬
‫לא בשמנו."‬
‫מר חנובס היקר,‬
‫הרשה לנו לברך אותך.‬
‫הקרבן השביעי שלך נהרג בדהסה דה לה ויה.‬
‫נראה שסוף סוף הבנת את מהות ההצעה שלנו‬
‫והגבת בעזות מצח הראויה להערצה.‬
‫משום כך,‬
‫אנחנו רוצים ליידע אותך ‬ ‫שהעסקה שלנו מגיעה לסופה.‬
‫תשמע מאיתנו בקרוב.‬
‫עד אז,‬
‫בברכה,‬
‫החיילים של מידאס.‬
‫תרגום כתוביות: טל לוריא‬