EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Herr Víctor!
Mobilen bara ringer.
Är allt bra?
Försvinn, Gloria.
Ursäkta?
Försvinn!
Kom inte tillbaka idag.
…steg som GTVV tagit är officiellt.
Det hade tydlig påverkan på den spanska börsen
särskilt målet för det fientliga övertagsförsöket,
Malvar-gruppen vars aktier stigit med sex procent.
Den tyska firman uppgav
att övertagandet inte ska leda till förändringar i Malvars riktlinjer
eller i dess strategi att göra El Observador Nacional
till den främsta tidningen på spanska.
Ändå tror många att Banco Industrial ligger bakom detta övertagande,
då de haft betydande meningsskiljaktigheter
med Malvar-gruppens VD, Víctor Genovés,
som alldeles säkert förlorar kontroll över gruppen.
För tre veckor sen var Banco Industrial föremål
för en artikel i El Observador Nacional som kopplade…
Allt går åt helvete.
Från imorgon behöver jag vara ledig i två veckor.
Jag skickar artikeln om fackföreningen idag.
Får jag fråga varför du behöver ledigt?
Nej.
-En jobbintervju? -Nej.
Hur mår du?
Och du?
Jag ska fortsätta kämpa tills de avskedar mig.
Hur mycket har min artikel att göra med övertagandet?
Det kan Víctor svara på bättre än jag.
Mónica…
Den artikeln är det bästa tidningen har publicerat på åratal.
Jag återvänder till jobbet.
Några instruktioner?
Vad är det senaste?
Gällande vad?
Folket där uppe, våra överordnade.
Vi fick ett sjätte offer i fallet. Sex personer döda.
Och ingen undrar hur det är möjligt.
Jag beordrade att hela gruppen skulle förhöras.
Har någon ifrågasatt mitt beslut eller frågat vad fan jag gör?
Bryr de sig ens längre?
Litar de ens på oss längre?
Några tankar?
De vet lika mycket som vi, Alfredo.
Inget mer.
Jag är inte så säker på det.
Men…
Jag ska analysera tekniska data om Armando Gómez.
Vi har ingen mullvad i gruppen, Alfredo.
Livet går vidare. Brott fortsätter att ske.
Vi har mycket att göra.
Ring mig, Víctor. Säg bara när du kommer in.
Jag hinner inte med. Du har 140 meddelanden och styrelsen jagar mig.
Kalla till ett strategimöte om övertagandet
om du vill undvika myteri.
Igår grät han i två timmar.
Nu räcker det. Du kan inte lösa det med pengar.
Blotta tanken på hans far gör honom ledsen.
Jag säger det igen. Det här är sista varningen.
Gör vad du måste för att vara en far eller vänd oss ryggen.
Raring… Jag är ledsen för övertagandet.
Men jag ringde inte för det.
Ibland gör Madrid mig deppig.
Jag saknar en vän.
Ska du inte komma på besök?
Jag vill äta middag och dricka vin.
Ring mig.
Jag gick inte till kontoret idag… Jag svarade inte ens i telefon.
Jag tycker inte synd om dig. Dina aktier är värda en förmögenhet nu.
Och flickan?
Hon stack.
Fan.
Det är därför du är så sorgsen.
Jag trodde inte det var övertagandet.
Framtiden då?
Du må inte hålla med, men den är lovande.
Lite vin,
middag,
avskildhet
och goda affärssamtal.
Vad ska du göra med alla pengar när ni säljer?
Jag vet inte om det är min framtid.
-Inte? -Nej.
Vad ska du göra?
Förbli aktieägare i GTVV?
Gå på möten
och sitta på sista raden bredvid väktaren?
Övertagandet kanske inte sker.
Din stolthet är beundransvärd.
Du skulle behöva en atombomb för att lyckas.
Om du tagit mitt erbjudande…
Återigen, ditt erbjudande var lägre än deras.
Priset per aktie var lägre.
Men du hade tjänat mer utan att förlora kontroll.
De gör sig av med dig
och jag friade till dig.
Ett äktenskap utan barn.
Farväl tidning.
Det bagage du bär på
börjar tynga ner dig,
trots din talang som affärsman.
Släpp allt. Lär dig att simma med strömmen.
Ibland låter du som en dålig reklam.
Vi vet väl båda att allt kommer att gå åt helvete om tio, femton år?
Din kamp för sanningen,
för rättvisan,
för journalistisk integritet är inte längre logisk.
Och ditt sätt att visa ditt moraltvivel
har blivit…lite löjligt.
Njut av det, min vän.
Annars betyder allt detta inget.
Njut så länge festen varar.
SPANSKA REVOLTEN DETONERAR
VARFÖR NU? VARFÖR VÍCTOR?
VARFÖR FÖRBLI TYSTA? VAD HAR DE ATT VINNA?
KIDNAPPNING - FÖRMÖGENHET - UTPRESSNING
VÍCTOR GENOVÉS ÄRVER ANTONIO MALVARS IMPERIUM
INGEN RIK FAMILJ ARVINGE BASERAT PÅ MERITER
OVÄNTAT PASSAR INTE IN MED ELITEN
God morgon.
Ni måste sluta arbeta och lämna era skrivbord.
De kom för dig.
Jag beklagar. De är från polisen.
God morgon, allihop…
De är från underrättelsetjänsten NCI.
Våra överordnade bestämde att de ska ta över fallet.
Ni får nu ett dokument som ni måste skriva under.
God morgon.
Ni ska få ett sekretessavtal.
Alla måste skriva under.
Initiera alla sidor och signera sista sidan.
Skriv ner ert ID- och tjänstenummer.
Från och med idag anses Midas män vara ett hot mot nationella säkerheten.
Fallet behandlas som en statshemlighet.
Det betyder att alla avslöjanden från er betraktas som förräderi.
Det är viktigt att ni skriver ner namnen på alla
som känner till fallet eller som ni berättat om det för.
Inga undantag.
Alla utelämnanden innebär också förräderi.
Alla datorer måste vara kvar här.
Ge mig alla elektroniska apparater ni har på er.
Ni återfår dem efter inspektion.
Det här låter hemskt,
men det är bara säkerhetsåtgärder.
Känn inte att enheten har misslyckats.
Det här fallet är utanför vår…
Ja, vår räckvidd.
Ni gjorde alla ett fantastiskt jobb.
Tack, allihop.
Vänta här.
Víctor.
Tack för att du kom.
Pilar.
Sätt dig.
Låt mig presentera dig. Elena jobbar på ministeriet med mig.
Alfonso är polischef.
Marta är chef för underrättelsetjänsten.
Hur är det med dig?
Faktiskt lite överraskad.
Jag går rakt på sak.
Sedan du ringde mig
och bad mig sätta dig i kontakt med polisen
har ärendet blivit mer komplicerat.
Jag vet inget annat fall där vi jobbat så hårt
utan att komma någonstans.
En sak är säker:
så länge herr Genovés framstår som ett sårbart mål,
kommer organisationen, Midas män, att fortsätta utpressa honom.
Vi är också säkra på att brotten framstår som orelaterade.
Förutom du och vi ser ingen någon koppling.
Om det inte vore för de meddelanden och mejl du fått,
skulle de inte stå ut
bland de dussintals dödsfall som sker i Spanien varje dag.
Men om några dagar ska vi stå som värd för EU-toppmötet och med tanke på läget
behöver vi alla poliser till förfogande.
-Så ni avbryter utredningen? -Inte alls.
Vi går tillbaka till det vanliga systemet.
Dödsfallen ska utredas, men enligt vanliga förfaranden.
Som de alltid varit.
Du menar separata utredningar?
Enligt den vanliga rutinen.
Vi ska befria er från dem och få dem att inse att de inte existerar.
Det är deras svaghet.
Håller du inte med?
Om du inte besvarar dem, finns de inte.
Det viktigaste är nu att skicka ett budskap till Midas män.
Vi måste tydliggöra att de inte ska få som de vill.
Jag förstår.
Det är enkelt:
brott kommer att fortsätta att ske och vi ska låtsas som inget,
som att vi inte vet.
-Folket då? -Vilka "folk"?
Folk får fortsätta med sina liv. Statistiken kommer att visa
en ökning i våldsamma dödsfall i Madrid i några månader. Det är allt.
Sen är det över.
Staten kan inte ta hand om allt.
Men vi tar hand om de fem miljoner som du förlorade under operationen.
De överförs imorgon.
Jag tror inte mina öron. Ni mutar mig helt enkelt.
Vi försöker vara rättvisa mot dig.
Inget är så "enkelt".
Inte i våra positioner.
Varken våra eller din.
Bästa sättet att bekämpa utpressarna
är att hålla tyst, för allas skull.
Om nyheten kommer ut
leder det till obekväm, onödig hysteri.
"Kommer ut", vem sa nåt om att avslöja det, Pilar?
Vi måste sätta stopp för det. Det här är försumlighet.
Totalt avståndstagande från era plikter.
Tänk om de som lever sina liv fick veta att ni bara såg åt andra hållet?
Just av det skälet…
Just på grund av vår plikt, tycker vi att det är bästa valet.
Det mest effektiva.
Det är i ditt bästa intresse att inget av det här kommer ut.
Alla här,
allihop…
…har ansvaret att hålla tyst
och hjälpa varann.
Du vet att du alltid kan lita på mig.
För vad du än behöver.
Kan jag lita på dig?
Är du okej?
Ändrade planer. Jag ska inte hem.
Kör mig till Serrano 22, tack.
Varsågod.
Fem miljoner, Víctor. Mycket begärt igen.
Det är samma pengar, Mauro, som återvänder till kontot i morgon.
Sätt dem åt sidan om vi måste ta ut dem igen.
Kanske kontant.
Återigen, utan försäkring.
Och utan polisövervakning.
Kan du återigen inte berätta varför?
Jag berättar senare.
När ytterligare avbetalningar krävs.
Víctor, jag är din advokat.
Våra samtal är konfidentiella. Lyckligtvis gäller tystnadsplikten.
I övrigt är lagen densamma för dig och mig.
Blir du utpressad?
Kom ihåg att det är olagligt att betala utpressare.
Olagligt.
Hur mycket pratar vi om?
Femtio miljoner.
Vad du gör är inte rätt.
Förstår du? Om du ertappas hamnar du i fängelse.
Jag kan försäkra dig om att polisen inte blir nåt problem.
Okej.
Jag gör som du ber.
Men det måste vara lagligt och i skrift.
Okej.
Du måste hjälpa mig dölja det.
Jag behöver ett alibi, något som ingen kan verifiera.
Och du måste sänka dina avgifter.
Tack.
Víctor…
Malvar var här två eller tre veckor innan han dog.
Han ändrade i sitt testamente.
Ärligt talat, när jag såg att han lämnat allt åt dig,
sa jag att det också var galet.
Han hade samma blick som du hade när du kom in idag.
Två veckor senare dog han i en bilolycka.
Han, av alla, som var en så god förare.
Jag hoppas att du vet vad du gör.
Ursäkta mig.
Herrn?
Ska du ner?
Inrikesministern meddelade just
att regeringen kan be kungen att beordra militärt ingripande
för att återställa ordningen på Madrids gator.
Om upploppen inte avtar
kan ordern gälla för…
God morgon. Gerardo Pinzón?
Jag heter Mónica Báez, skribent för El Observador Nacional.
…för att kuva upproren, men…
Tack.
Jag vill intervjua dig.
…rationella förhandlingar är omöjliga och med EU-toppmötet…
I rådande klimat anser jag att ditt perspektiv skulle vara…till nytta.
Går det imorgon?
Nåt att dricka?
Jag kom för att säga att jag sagt upp mig.
Jag ville att du skulle veta.
Det är skönt att höra…
…att du fått sinnesro.
Mina överordnade gjorde en sak rätt.
Avlyssna telefoner och söka efter avtryck
är inte bästa sättet att bekämpa Midas män.
Visste du att de begraver fallet?
Har du nånsin haft känslan
att Midas män kan vara hundratals människor?
Eller tusentals?
-Som ett hemligt sällskap? -Vad?
Jag vet att jag låter galen, men tänk på det.
Föreställ dig Midas män som ett virus.
Ett virus i samhället,
som kan infektera vem som helst och troligen
har de redan spridit sig till många samhällsorgan,
inklusive det organ som du hade ett möte med i morse.
Du och jag lever i helt olika världar.
Helt annorlunda.
Men jag tror att vi förstår varann.
Vi kan förstå andra.
Vi tilltalar inte ens varann vid förnamn, herr Conte.
Det här ger mig ingen sinnesro, herr Genovés. Tro mig.
Det är inte problemet. Poängen är att du är på egen hand.
Från och med nu kan bara du stoppa dessa brott.
Föreslår du att jag ska betala?
Jag måste erkänna en sak.
De allra sjukaste kvällarna under utredningen, och de var flera…
Tanken på att döda dig slog mig.
Dig.
Ett dödsfall till.
Bara ett till, för att förhindra många andra dödsfall.
Som polis var det min plikt att förhindra alla dödsfall,
men det blev bara offer efter offer.
Det hade varit en utväg.
Det vore olagligt och omoraliskt…
Men ändå en utväg.
Ett dödsfall till…
…för att förhindra många fler.
Men jag kunde inte vara så kallblodig.
Det var rätt av dig att säga upp dig.
Du har förlorat tron på det.
Jag vet att jag tar den enkla utvägen.
"Det är inte mitt ansvar. Vad kan jag göra?"
Så gör de flesta av oss.
Därför tror jag
att viruset kommer att infektera hela organismen.
Jag är ledsen… Víctor.
Jag är ledsen att jag överger dig med.
MIN MOBIL - EXTERN HÅRDDISK
LJUD
KOPIERAR…
MEDIASPELARE
Kom in, Alfredo.
-Vad är det här? -Min avskedsansökan.
Sviker du mig? Helvete!
Din jävla integritet går mig på nerverna.
Jag vägrar. Jag godtar det inte!
Släpp det, Alfredo.
Det är till nytta för mig att ha dig under kontroll för tillfället.
Din pension är ju så nära. Du kan få gå i pension, två år i förtid.
-Din jävel! -Nej, tack.
Om du pratar är det kört för oss alla.
Om du går har jag ingen kontroll över vad som kan ske.
-Vad är det, Alfredo? -Var har du kuverten?
Översta lådan till höger.
Somna om. Jag är nästan klar.
-Alfredo? -Ja.
Vi flyttar hem till vår stad…för gott.
FERNANDO GINER VÅLDS- OCH SPECIALBROTTSROTELN
SENASTE ANNONSER
SKRIV DIN ANNONS
GÅR MED PÅ NY AVBETALNING
PUBLICERA
Víctor, äntligen ringer du.
Hej, Laura.
Jag ber om ursäkt. Jag har haft tuffa dagar.
Jag har fattat ett beslut.
Jag ville berätta innan det kommer ut för att det påverkar er två.
Vad är det för beslut?
Jag tänker sälja.
Toppen! Och?
Jag ger hela vinsten till välgörenhet.
Vad?
Jag behåller bara en liten summa för att börja om med.
Jag förstår inte…
Jag har aldrig förstått dina tankebanor. Vad försöker du säga?
Laura, vi måste omförhandla villkoren för vår separation.
Nej…
Det är klart, Víctor. Jag gör inte det igen.
Vad är det med dig?
Det är mitt liv. Det är mina pengar.
Nej, det är det inte.
De tillhör Marcos. Han ska inte behöva sluta sin skola
eller sin livsstil. Hör du? Få in det i din tröga skalle!
God morgon.
Jag är glad att du kom. Ditt schema är packat.
Pressen glömde mig för länge sedan.
Din ihärdighet förvånade mig.
Det är ditt fel om jag blir inbilsk igen.
Så vänligt.
Där bak.
Jag kan inte erbjuda alkohol,
-men du kan få… -Nej, tack.
Får jag spela in?
Javisst, det är inget problem.
Jag tror inte att jag har något viktigt att säga, men…
År 2016 donerade du 68 miljoner euro.
-Hela din förmögenhet. -Ja.
Det året sålde jag alla mina andelar i företaget.
Följande två år sålde jag resten av mina fastigheter.
Som jag sa, jag har juice, plommo…
Totalsumman var 68 miljoner euro.
Stämmer det?
Nej, tack. Det är bra.
Nej, det stämmer inte.
Slutsumman var över 80 miljoner euro.
Varför?
Varför göra sig av med sådan förmögenhet och ditt företag?
Det förvånar mig att jag fortfarande får samma frågor.
Alla förstår när folk skaffar sig oändliga rikedomar. Det ifrågasätts inte.
Men det är så svårt att acceptera…
Att ge bort allt.
"Ge" vad?
Jag har målningar som är värda över en miljon euro.
Det här huset kan vara värt tre miljoner.
Jag är ingen franciskanmunk eller marxist.
Jag tröttnade bara.
Tröttnade?
På pengarna?
På makten?
Makt? Jag var nog inte mäktig. Jag hade ingen riktig makt.
Om jag hade det, var det inte nog.
-Nu har du ingen makt. -Nej.
Vad vann du?
Om jag sa sinnesro,
fritid,
brist på stress,
skulle det väl inte intressera dig?
Inte direkt.
Nej.
Jag ville inte ha ansvar för någonting.
För något annat.
Det är allt.
Herr Pinzón,
Har du hört talas om Midas män?
Midas?
Ja, jag vet vem kung Midas var.
Mytologi fascinerade mig som ung.
Söker du det? En pensionerad Midas?
Var det någon, en mäktig grupp,
som pressade dig att ge bort dina pengar?
Jag gjorde bara vad jag ansåg vara rätt.
Pressen finns alltid.
När man har en förmögenhet inser man
att alla vill ha det. Däri ligger dilemmat.
Antingen ger man bort förmögenheten
eller blir en värre jävel än de som vill ha ens pengar.
De är många.
Ångrar du det?
Nej. Det är inte en del av avtalet.
Man får inte blicka tillbaka. Det är osunt.
Du är inte ensam.
Du är inte den enda.
Jag trivdes med ditt sällskap.
Jag har tyvärr inget nytt åt dig.
Tack.
Det blir fler.
Det blir det alltid.
Mitt beslut var helt personligt.
Men ibland är folk ensamma. Helt ensamma.
Och…
Ta hand om dig, fröken Báez.
JAG SKA SÄTTA STOPP FÖR DETTA.
Kära herr Genovés,
Vi är glada att du ångrat dig.
Vi litar på att du har lagt ner alla knep
och kommer att hedra de nio kommande delbetalningarna.
Var god och förstå
att vi den här gången måste kräva att betalningen sker kontant.
Fem miljoner euro i en låst portfölj,
vars kombination ska motsvara det datum vårt första brev skickades.
Tjugoett, noll, nio.
Vi har inkluderat exakta instruktioner
som du själv måste följa,
ensam, imorgon kl. 10.00.
Vi litar på att du gör det.
Tills vidare.
Vänliga hälsningar, Midas män.
Fan…
Vi tycker synd om dig, herr Genovés.
Du måste känna dig som kung Midas,
som vi är uppkallade efter.
Minns du honom?
Kungen från mytologin
som fick en önskan och bad om att allt han rörde vid skulle förvandlas till guld.
Till sin besvikelse insåg han
att hans önskan i slutändan skulle kosta honom livet:
all mat han åt skulle också bli till guld.
Jo, herr Genovés,
Kung Midas försökte ställa allt tillrätta.
Han var rädd.
Han bad om att gåvan skulle tas bort.
Därmed kunde han leva vidare.
Fråga dig själv nu:
Är du villig att dö för dina pengar?
I så fall vill vi innerligen gratulera dig i förväg.
Under tiden,
kommer någon imorgon, den femte, att bli offer för din tvekan.
Vad tänker du göra?
Tiden är nästan ute.
Vi väntar på ditt svar.
Vi håller ögonen på dig.
Vänliga hälsningar,
Midas män
Kan du hjälpa mig här?
Få se. Flytta på handen.
Tack.
Hej, Mauro! Jag behöver en tjänst.
En till?
Du måste hitta ett sätt
så att Marcos går arvslös om något händer mig.
Herregud! Vad säger du? Ska du också stupa i en bilolycka?
Nej, bara ifall något händer mig.
Min instinkt säger att jag ska ringa polisen.
Det borde jag nog.
Helst inte.
Marcos är din enda arvinge.
Minst två tredjedelar av ditt gods går direkt till honom enligt lag.
Se till att det inte sker.
Lös det.
När tiden kommer vill jag
att han ska leva bekvämt, ha pengar, men inte ärva allt.
Använd de metoder du anser lämpliga.
Okej. Det ska jag göra.
Ska jag förbereda något mer?
Jag vet inte.
Håll mig uppdaterad. Så mycket du kan.
Och ja, du kan lita på mig.
Tack, Mauro.
-God eftermiddag, herr Genovés. -Hej.
Hej, Laura.
Vad har hänt?
Ska du gå ut?
Han är på sitt rum. Jag sa att du skulle komma.
Ha så kul.
Víctor…
Jag är glad att du ändrade dig.
Hej, pappa.
Hej, Marcos.
Jag gör läxor.
Du spelade, inte sant?
Den är varm.
Nej…
Det gör inget.
Jag stirrar också på en skärm hela dagarna.
Bara finansgrejer…
Det är som ett spel.
Det är också vanebildande.
Mamma sa att du kan förlora ditt företag.
Jo, men det spelar ingen roll.
Precis som ett av dina spel.
Men du dödar inte zombier.
Jag svek dig igen i veckan.
Det gör inget.
Vi kan fäktas nästa helg om du vill.
En duell.
Okej.
Kom, ge mig en kram.
Pappa.
Vad?
Jag önskar att du bodde hemma.
Jag också, Marcos.
Jag vill bo här med dig.
DET GÖR MIG GLAD. VI KAN PRATA OM DU VILL. PUSSAR OCH LYCKA TILL.
BLIR DET ETT OFFER IMORGON?
JA.
Det har gått över två månader sedan Spanska revolten inleddes.
EU-toppmötet påbörjas om fem dagar
och alla ögon är riktade mot vårt land.
Förhandlingarna har helt kollapsat.
Allmänheten är uppdelad i två läger.
Spanska militären har tagit kontroll över Madrids gator
för första gången sedan demokratin återupprättades.
Det här är situationen i Spanien
idag, den femte november…
Vi börjar med era kommentarer om första rubriken.
Jaime?
Äntligen tar regeringen kontroll över situationen
efter att det blev klart
att upprorets ledare inte har nåt intresse av att nå en överenskommelse
eller att förhandla överhuvudtaget.
De vill bara förlänga en situation som är kaotisk, farlig och skadlig för folket.
Situationen är helt orättfärdigad,
precis som det är orättfärdigat
att de använder våld, under några som helst anledningar.
Mónica?
Jag anser att det är ett misstag
att se Spanska revolten som problemet istället för symptomet.
Demonstrationerna är en reaktion på den orättvisa situation
som alla har bidragit till.
Det har nått en punkt
där vi måste välja sida, även om vi inte vill… Vi alla.
Som samhälle går vi allt mer över gränsen.
Vi går över gränsen varje dag.
Eller, än värre, vi pressar gränsen längre.
De av oss som inte demonstrerar bidrar också till orättvisan.
Vissa är för upptagna
eller inte direkt påverkade… De varken ser eller tänker på orättvisa.
Faktum är att de flesta tyvärr inte vill se det.
De bestämmer sig för att de är maktlösa, att det inte är upp till dem.
Sedan är det vi som kan se att gränsen korsas.
Vi vet varför den är där.
Vi ser andra gå över gränsen.
Vi vet att det är fel. Men vi låter dem göra det.
Eller förblir tysta.
På grund av självbelåtenhet eller överlevnad.
För att vårt jobb kräver det, eller vår säkerhet,
eller vår familjs framtid.
Sen finns det de som medvetet går över gränsen.
För att rättfärdiga det hänvisar de till allmännyttan.
Principerna eller systemet de måste skydda.
Vi är alla rädda att förlora det vi har.
Det är förståeligt.
Men vi kan inte se åt andra hållet och skylla på symptomet.
Vi måste välja sida.
Idag måste vi alla undersöka vårt samvete.
Vi måste avgöra om vi tycker att protesterna ska slås ned
och att man får fortsätta gå över gränsen.
Eller om vi inte håller med,
måste vi visa det.
På nåt sätt.
Vi måste säga: "Nej,
inte för vår räkning."
Kära herr Genovés,
låt oss gratulera er.
Ditt sjunde offer har fallit i Dehesa de la Villa.
Du verkar äntligen ha förstått innebörden av vårt förslag
och svarat med beundransvärd djärvhet.
Av den anledningen
vill vi berätta att vårt avtal närmar sig sitt slut.
Snart hör du av oss.
Till dess.
Vänliga hälsningar,
Midas män
Undertexter: Tomas Lundholm