PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pane Víctore!
Vyzvání vám telefon.
Jste v pořádku?
- Běžte pryč, Glorio. - Prosím?
Běžte pryč!
Dnes už nechoďte.
…oficiální krok společnosti GTVV
měl při ranním otevření burzy jednoznačně vliv na španělské akcie,
a to především na cíl tohoto nepřátelského převzetí,
skupinu Malvar, jejíž akcie vzrostly o šest procent.
Německá firma uvedla,
že by převzetí nemělo způsobit změnu strategie skupiny Malvar
ani zvrátit úmysl vytvořit z El Observador Nacional
hlavní noviny ve španělském jazyce.
Podle mnohých je však za tímto převzetím Banco Industrial,
která se, jak víte, názorově rozchází
s prezidentem skupiny Malvar Víctorem Genovésem.
Ten takřka s jistotou ztratí nad skupinou kontrolu.
Před třemi týdny byla Banco Industrial
tématem článku, ve kterém tyto noviny hledaly spojitost…
Jde to všechno k čertu.
Chci si vzít od zítřka dva týdny volna.
Ten článek o odborech ti dnes pošlu.
Řekneš mi, nač chceš dva týdny volna?
Ne.
- Jdeš na pracovní pohovor? - Ne.
Jak se ti vede?
A tobě?
No…
Budu bojovat, dokud mě nevyhodí.
Jak souvisí s tím převzetím můj článek?
Na to ti odpoví Víctor lépe než já.
Mónico…
Tyhle noviny už roky… žádný lepší článek nevydaly.
Vracím se do práce.
Nějaké pokyny?
Víš něco nového, Natalie?
Ohledně?
Tam nahoře, od našich nadřízených.
V případu máme šestou obět. Zemřelo šest lidí.
A nikdo se nepřišel zeptat, jak je to možné.
Nařídil jsem výslech celého oddělení.
Přišel to někdo zpochybnit nebo se zeptat, co jako kurva dělám?
Zajímá je to ještě vůbec?
Věří nám ještě vůbec?
Napadá tě něco?
Vědí to samé co my, Alfredo.
Nic víc.
To si nejsem jistý.
No…
Půjdu analyzovat forenzní údaje o Armandu Gómezovi.
V našem týmu špicla nemáme, Alfredo.
Život jde dál. Zločiny se stále páchají.
Máme spoustu práce.
Prosím, zavolej, Víctore. Dej jen vědět, kdy přijdeš, ano?
Nestíhám. Máš tu 140 vzkazů a správní rada mi jde po krku.
Svolej ohledně toho převzetí poradu, nebo bude další vzpoura.
Včera dvě hodiny plakal.
Dost, Víctore. Nemůžeš to řešit penězi.
Už jen myšlenka na tátu ho rozesmutní.
Trvám na tom. Tohle je poslední varování.
Buď si to zařiď a začni se chovat jako otec,
nebo prostě odejdi.
Drahoušku… Ta nabídka převzetí mě mrzí.
Ale kvůli tomu nevolám.
Z Madridu mám občas deprese.
Chybí mi můj dobrý přítel.
Nezajdeš na návštěvu?
Chtěla bych si s tebou dát večeři a víno.
Zavolej mi.
Dnes jsem nebyl v kanclu. Ani jsem nezvedal telefon.
Litovat tě nebudu. Tvé akcie teď stojí jmění.
A ta holka?
Nechala mě.
Sakra. Proto vypadáš tak deprimovaně.
Ne z toho převzetí.
Proberme budoucnost.
Asi se ti to nezdá, ale je slibná.
Víno,
večeře,
soukromí…
a příjemný obchodní rozhovor.
Co uděláš s tím jměním, až všechno prodáš?
Nevím, co bude.
- Ne? - Ne.
Co uděláš?
Zůstaneš jako akcionář GTVV?
Na schůzích si sedneš do poslední řady vedle ochranky?
Převzetí není jisté.
Tvá hrdost je obdivuhodná.
Potřeboval bys atomovku, abys to zvrátil.
Kdybys přijal nabídku…
Nezapomeň, že tvá nabídka byla nižší než jejich.
Cena za akcii byla nižší.
Ale měl bys víc a neztratil kontrolu.
Oni se tě zbaví,
zatímco já nabízela sňatek.
Bezdětné manželství… S novinami bych se rozloučil.
Ten balast, co sis vzal na bedra,
tě začíná tížit.
Navzdory tvému talentu.
Zbav se té přítěže.
Musíš jít s proudem.
Někdy zníš jako špatná reklama.
Oba víme, že to do deseti, 15 let půjde všechno do hajzlu, že jo?
Tvůj boj za pravdu,
spravedlnost,
za novinářskou důslednost… už nedává vůbec smysl.
Navíc způsob, jakým své morální výhrady prezentuješ…
je dnes už… trochu směšný.
Užívej si to, příteli.
Jinak je to všechno k ničemu.
Užívej si, dokud je co.
ŠPANĚLSKÁ VZPOURA EXPLODOVALA
PROČ TEĎ? PROČ VÍCTOR?
PROČ MLČET? CO ZÍSKAJÍ?
ODDĚLENÍ ÚNOSŮ, MAJETKY, MIDAS XXI., VYDÍRÁNÍ, FINANČNÍ DARY
VÍCTOR GENOVÉS ZDĚDIL IMPÉRIUM ANTONIA MALVARA
BEZ MAJETNÉHO ZÁZEMÍ DĚDICEM SE STAL ZA ZÁSLUHY
NEČEKANÉ NEZAPADÁ MEZI ELITU
Dobré ráno.
Potřebuji, abyste zanechali práce a vzdálili se od stolů.
Přišli pro vás.
Promiňte. Tito pánové jsou od policie.
Dobré ráno, všichni…
Toto je zpravodajská služba CNI.
Naši nadřízení rozhodli, že ode dneška případ převezmou.
Všichni teď dostanete k podpisu dokument.
Dobré ráno.
Dostanete od nás dohodu o zachování mlčenlivosti.
Všichni ji musíte podepsat.
Na všechny strany iniciály, na konci podpis.
Zapište identifikační číslo a číslo odznaku.
Ode dneška jsou Žáci Midasovi hrozbou pro národní bezpečnost.
Případ bude podléhat státnímu utajení.
Pokud tedy jakékoli informace vyzradíte,
bude to považováno… za vlastizradu.
Je důležité, abyste zapsali jména všech,
kdo o případu ví nebo komu jste o něm řekli.
Bez výjimek.
Jakékoli opomenutí bude také považováno za vlastizradu.
Všechny počítače musí zůstat tady.
Odevzdejte všechna elektronická zařízení, která máte u sebe.
Po přezkoumání je dostanete zpět.
Lidi, zní to všechno strašně vážně…
jde jen o bezpečnostní opatření.
Nechci, aby si kdokoli myslel, že toto oddělení chybovalo.
Tenhle případ je jednoduše nad…
No, mimo naši působnost.
Všichni jste odvedli úžasnou práci.
Díky, všichni.
Počkejte tady.
Víctore.
Díky, že jsi přišel.
Pilar.
Posaď se, prosím.
Představím vás. Elena je se mnou na ministerstvu.
Alfonso je policejní prezident.
Marta řídí zpravodajské služby.
Jak se máš, Víctore?
Jsem trochu překvapený.
Hned přejdu k věci.
Od chvíle, kdy jsi mi zavolal, abych tě spojila s policií,
se věci zjevně zkomplikovaly.
Nevím o žádném případu, kde jsme vyvinuli tolik úsilí,
a neměli žádné výsledky.
Jedno je jisté.
Dokud bude pan Genovés představovat zranitelný cíl,
bude ho ta organizace Žáci Midasovi
nadále vydírat.
Je také jisté, že mezi zločiny neexistuje zdánlivá souvislost.
Kromě vás a nás je spolu nikdo nespojuje.
Nebýt těch zpráv a e-mailů, co jste dostal,
nijak by nevyčnívaly
z té řady úmrtí, co ve Španělsku denně zaznamenají.
Jde o to, že za pár dní pořádáme
evropský summit a vzhledem k aktuálním okolnostem
budeme potřebovat celý policejní sbor.
- Takže zastavujete vyšetřování. - Vůbec ne.
Vrátíme se k… obvyklému systému.
Ta úmrtí budeme nadále vyšetřovat, ale podle obvyklých pravidel.
Jak by se to dělat mělo.
Budete je vyšetřovat odděleně?
V souladu s běžnou praxí.
My vás jich zbavíme
a nepřipustíme jejich existenci.
To je jejich slabina.
Nemyslíte? Nebudete-li si jich všímat, nebudou existovat.
Hlavní teď je, abychom dali Midasovým žákům jasný signál.
Musíme jasně říct, že se jejich záměr nezdaří.
Jistě, chápu.
Je to prosté.
Zločiny se budou dál páchat,
a my budeme dělat, že se nic neděje, že o ničem nevíme.
- Co ti lidé? - Jací lidé?
Lidé budou normálně žít. Ve statistikách pro Madrid se to objeví
jako přechodný nárůst násilných úmrtí. To je vše.
Do té doby to skončí.
Stát se nemůže starat o všechno.
Těch pět milionů, o které jste při té operaci přišel, vyřešíme.
Zítra je dostanete převodem.
Já snad špatně slyším. Vy mě chcete jednoduše uplatit.
Snažíme se k tobě být fér, Víctore.
Nic není tak jednoduché.
Ne na našich pozicích.
Na těch našich ani na té tvé.
Nejlépe proti těm vyděračům zakročíš…
když budeš mlčet… v zájmu všech.
Pokud se to pustí ven,
způsobí to nepříjemnou a zbytečnou hysterii.
Jak že se to pustí ven. Kdo tu mluví o zveřejnění, Pilar?
Musíme to zastavit. Tohle je nedbalost.
Úplné zanedbání povinností vlády.
Co až ti „normálně žijící lidé“ zjistí,
že jste to ignorovali?
Právě proto, co by si mysleli…
Právě kvůli naší služební povinnosti je to nejlepší řešení.
To nejúčinnější.
Je ve tvém nejlepším zájmu, aby se nic nedostalo ven.
Všichni tady,
my všichni,
máme povinnost mlčet…
a vzájemně si pomáhat.
Víš, že se mnou můžeš vždy počítat.
Ať jde o cokoli.
Můžu počítat já s tebou?
Jste v pořádku?
Změna plánu. Nepojedu domů.
Ulice Serrano 22, prosím.
Je to vaše.
Pět milionů, Víctore. Už zase.
Je to stejných pět milionů, Mauro, zítra se vrátí na účet.
Odlož je, kdyby bylo třeba to opět vybrat. Řekněme hotově.
A zase nepojištěné.
A tentokrát bez policejního dohledu.
Ani teď mi neřekneš proč a na co?
Povím ti to později.
Až budou potřeba další platby.
Poslyš, Víctore, jsem tvůj právník a naše rozhovory jsou důvěrné.
Díkybohu jsou chráněné.
Ale jinak pro nás oba platí zákon.
Tebe vydírají?
Nezapomeň, že placení výkupného je nezákonné, Víctore. Nezákonné.
O jakou částku jde?
Padesát milionů.
To, co děláš, není správné.
Chápeš? Jsi blázen. Když tě chytí, shniješ ve vězení.
Přestaň. S policií nebude problém, to tě můžu ujistit.
Fajn.
Udělám, co řekneš.
Ale musí to být legální, zaznamenané písemně.
Dobře.
Potřebuju, abys mi to pomohl utajit.
Budu potřebovat veřejné alibi, které nepůjde ověřit.
A chci, aby sis snížil sazbu.
Díky.
Víctore…
Malvar tu za mnou dva či tři týdny před smrtí byl.
Přišel pozměnit závěť.
Upřímně, když jsem viděl, že ti vše přenechal,
taky jsem mu řekl, že je to šílené.
Měl na tváři stejný výraz jako ty, když jsi dnes přišel.
Za dva týdny měl autonehodu.
On, nejlepší řidič ze všech lidí, co znám.
Doufám, že víš, co děláš.
Promiňte, pane.
Pane?
Jedete dolů?
Ministerstvo vnitra právě oznámilo,
že vláda možná požádá krále o vojenský zásah,
aby potlačila vzpouru a obnovila v ulicích Madridu pořádek.
Pokud nepokoje neustanou,
mohlo by toto opatření vejít v platnost…
Dobré ráno. Pan Gerardo Pinzón?
Jsem Mónica Báezová z El Observador Nacional.
…bude na potlačení nepokojů podílet, ale…
Díky.
Chci udělat rozhovor.
…jelikož nelze rozumně jednat a s ohledem na summit…
S ohledem na aktuální klima si myslím, že bude váš názor… velmi užitečný.
Co zítra?
Něco k pití?
Jdu vám říct, že jsem podal rezignaci.
Chci, ať to víte.
Rád slyším,
že jste našel vnitřní klid.
Musím s nadřízenými v něčem souhlasit.
Odposlech telefonů a ověřování otisků
možná není pro boj s nimi nejvhodnější.
Víte, že ten případ pohřbí?
Neměl jste někdy pocit,
že by tu skupinu Midasových žáků mohly tvořit stovky lidí?
Nebo tisíce?
- Jako tajný spolek. - Cože?
Vím, že zase žvaním, přemýšlejte nad tím ale chvíli.
Představte si ty Midasovy žáky jako virus.
Virus ve společnosti,
který může kohokoli nakazit a nejspíš
se už rozšířil do mnoha orgánů.
Včetně toho, se kterým jste se dnes ráno sešel.
My dva žijeme v úplně rozličných světech.
Naprosto rozdílných.
Ale podle mě se vzájemně chápeme.
Rozumíme ostatním.
Vždyť si ani netykáme, pane Conte.
Žádný vnitřní klid mi to nepřináší, pane Genovési. Věřte mi.
Ale o to nejde. Pravda je ta, že jste na to zůstal sám.
Odteď můžete ty zločiny zastavit jen vy.
Naznačujete, ať zaplatím?
Musím se k něčemu přiznat.
Během vyšetřování, uprostřed těch nejhorších nocí, kterých nebylo málo…
mě napadlo vás zabít.
Vás.
O jednu smrt navíc.
Jen jedna smrt…
která by zamezila mnoha dalším.
Jako policista jsem musel těm úmrtím zabránit,
ale oběti se kupily jedna za druhou.
Bylo by to východisko.
Nezákonné, nelogické, nemorální…
ale východisko.
Jen jedna smrt…
která by zamezila mnoha dalším.
Ale nejsem na to dost chladnokrevný.
Ta rezignace byla namístě.
Přestal jste věřit.
Vím, že je to tak pro mě nejjednodušší.
„Není to má zodpovědnost. Co já s tím?“
Většina to tak dělá.
Proto si myslím,
že ten virus nakonec nakazí celý organismus.
Omlouvám se… Víctore.
Promiň, že tě v tom taky nechám.
MŮJ TELEFON - EXTERNÍ DISK
ZVUKOVÝ ZÁZNAM 001
KOPÍROVÁNÍ…
PŘEHRÁVAČ MÉDIÍ
Pojď dál, Alfredo.
- Co je to? - Moje rezignace.
Ty mi to balíš? Kurva!
Ta tvoje zatracená zásadovost mi leze na nervy.
S tím na mě nechoď. Já ji nepřijmu!
Nech to být, Alfredo.
Raději bych tě měl na očích. Aspoň prozatím.
Do prdele, za chvíli jdeš do důchodu. Pustím tě dřív, za dva roky.
- Ten hajzl! - Ne, díky.
Jestli promluvíš, jsme v háji. Všichni.
Když odejdeš… neovlivním, co se může stát.
- Co je, Alfredo? - Kde schováváš obálky?
Pravý horní šuplík.
Spi dál. Už to skoro mám.
- Alfredo! - Ano.
Vraťme se k nám do městečka… nastálo.
ODDĚLENÍ NÁSILNÝCH A ZVLÁŠTNÍCH ZLOČINŮ
NEJNOVĚJŠÍ INZERÁTY
ZADEJTE INZERÁT
SOUHLASÍM S DALŠÍ PLATBOU, V.G.N.
ZVEŘEJNIT INZERÁT
- Víctore, konečně se obtěžuješ volat. - Ahoj, Lauro.
Odpusť, že jsem byl pryč. Měl jsem to teď těžké.
Učinil jsem rozhodnutí.
Chtěl jsem ti to říct, než se to dostane ven, týká se vás to.
Jaké rozhodnutí?
Prodám to.
Skvěle! A dál?
A výtěžek dám na charitu.
Cože?
Nechám si jen malou částku na nový začátek.
Nechápu. Takže…
Nikdy jsem tvé myšlení nechápala. Co tím chceš říct?
Lauro, musíme znovu projednat podmínky našeho odloučení.
Ne…
Vyjednávání skončilo, Víctore. Znovu to dělat nehodlám.
Co je to s tebou?
- Lauro… Je to můj život, mé peníze. - Není to tvůj život ani peníze.
Patří Marcosovi. Nedovolím, aby se musel vzdát vzdělání
nebo svého života. Rozumíš? Natluč si to do hlavy!
Zdravím, Víctore.
Rád tě vidím. Máš nabitý program.
Tisk na mě už dávno zapomněl.
Vaše neodbytnost mě překvapila.
Jestli zase zpychnu, bude to na vás.
Jste velmi laskavý.
Tamhle, vzadu.
Alkohol vám nabídnout nemůžu, ale můžu vám dát…
Ne, díky.
Bude vám vadit záznam?
Ne, jistěže ne. Žádný problém.
Asi vám neřeknu nic tak důležitého, ale…
V roce 2016 jste daroval 68 milionů eur.
- Celé své jmění. - Ano.
Prodal jsem všechny své firemní akcie.
Další dva roky jsem rozprodával zbývající nemovitosti.
Jak říkám, čerstvý džus, švestky…
Celkem to bylo 68 milionů eur.
Mám pravdu?
Ne, díky. Nedám si.
Ne, nemáte.
Konečná suma přesáhla 80 milionů eur.
Proč?
Proč se zbavovat takového jmění a firmy?
Žasnu, že se mě na to pořád ptají.
Když se donekonečna bohatství hromadí, to se nezpochybňuje.
Je ale těžké pochopit…
když se všeho vzdáte.
Jak všeho?
Mám obrazy v hodnotě přes milion eur.
Tenhle dům má cenu tři miliony.
Nejsem asketický mnich ani marxista.
Jen mě to unavovalo.
Unavovalo?
Ty peníze?
Ta moc?
Moc? Nemyslím, že bych měl moc. Žádnou skutečnou moc.
A i kdyby, nebylo jí dost.
- Teď nemáte žádnou moc. - Ne.
Co jste získal?
Kdybych řekl, že vnitřní klid,
volný čas,
žádný stres,
to vás asi zajímat nebude, že?
Moc ne.
Ne.
Nechtěl jsem mít odpovědnost.
Žádnou další.
To je vše.
Pane Pinzóne,
znáte organizaci Žáci Midasovi?
Midas?
Ano… Vím, kdo byl král Midas.
Mytologie mě v mládí fascinovala.
Ten vás zajímá? Midas v důchodu?
Nutil vás někdo, kdokoli, mocná skupina, abyste se svých peněz vzdal?
Své rozhodnutí jsem tehdy považoval za správné, to je vše. Vždy existuje tlak.
S velkým jměním čelíte realitě.
Každý ho chce. Narazíte na dilema.
Buď se vzdáte svého jmění…
nebo z vás bude ještě větší zmrd než ti, co ho chtějí.
A že jich je.
Litujete toho?
Ne.
To není součást dohody.
Nesmíte se ohlížet, není to zdravé.
Nejste sám.
Nejste jediný.
Vaše společnost byla milá, slečno.
Lituji, že pro vás nemám nic nového.
Díky.
Budou další.
Vždy budou.
Mé rozhodnutí bylo čistě osobní.
Někdy je ale člověk sám, naprosto sám.
A…
Opatrujte se, slečno Báezová.
SKONČÍM TO.
Vážený pane Genovési,
těší nás, že jste změnil názor.
Věříme, že zanecháte lstí
a dodržíte své slovo ohledně zbývajících devíti splátek.
Prosím, pochopte,
že tentokrát musíme žádat o zaplacení v hotovosti.
Pět milionů eur v uzamčeném kufříku,
jehož kombinace se bude shodovat s datem našeho prvního dopisu.
Dvacet jedna, nula, devět.
Přiložili jsme přesné pokyny ohledně doručení,
které musíte provést osobně
a sám zítra v deset dopoledne.
Věříme, že tak učiníte.
Ozveme se s dalšími pokyny. S pozdravem,
Žáci Midasovi.
Kurva…
Litujeme vás, pane Genovési.
Asi se cítíte jako král Midas,
po kterém jsme se pojmenovali.
Vybavíte si ho?
Mytologický král,
kterému se splnilo jedno přání,
aby se vše, čeho se dotkne, proměnilo ve zlato.
Ke svému zděšení si uvědomil,
že ho jeho přání nakonec bude stát život.
Ve zlato se mu totiž proměnilo také všechno jídlo.
No, pane Genovési,
král Midas se to pokusil napravit.
Měl strach.
Žebral, aby ho toho daru zbavili.
A mohl tudíž dál žít.
Teď se sám sebe zeptejte,
zda jste schopen za své peníze zemřít.
Pokud ano, pak vám předem upřímně blahopřejeme.
Mezitím…
se zítra, pátého,
stane obětí vašeho váhání někdo další.
Co uděláte, pane Genovési?
Čas už téměř vypršel.
Čekáme na vaši odpověď.
Sledujeme vás.
S pozdravem,
Žáci Midasovi.
Pomozte mi s tím, prosím.
Ukažte. Uhněte s rukou.
Díky.
Ahoj, Mauro. Potřebuju laskavost.
Další?
Zařídíš, aby Marcos nic nezdědil, kdyby se mi něco stalo.
Kristepane, Víctore! Co to říkáš? Budeš mít taky autonehodu?
Ne, jen kdyby se mi něco stalo.
Instinkt velí, abych volal policii.
- Myslím, že bych měl. - Uvítal bych, kdybys to nedělal.
Je to univerzální dědic.
Nejméně dvě třetiny tvé pozůstalosti připadnou podle zákona jemu.
Zařiď, ať se to nestane, Mauro.
Něco vymysli.
Až na to dojde, chci…
aby žil pohodlně a měl peníze, ale nezdělil celý můj kapitál.
Využij vhodné metody dle svého uvážení.
Tak jo. Udělám to.
Mám se připravit ještě na něco?
- Nevím. - Informuj mě, prosím. Co nejčastěji.
A ano, můžeš se spolehnout.
Díky, Mauro.
- Dobré odpoledne, pane Genovési. - Zdravím.
Ahoj, Lauro.
Co se ti stalo?
Jdeš pryč?
Je u sebe. Řekla jsem mu, že přijdeš.
Dobře se bav.
Víctore…
Jsem ráda, že sis to rozmyslel.
Ahoj, tati.
Ahoj, Marcosi.
Dělám si úkoly.
Ty sis hrál, viď?
Je to horké.
Ne…
To je jedno.
Taky celý den zírám na obrazovku.
Všechny ty finance…
Je to jako hra.
Taky tě to pohltí.
Máma říkala, že možná přijdeš o firmu.
Jo, ale to je jedno.
Jako jedna z tvých her.
Ale nezabíjíš zombíky.
Zase jsem tě zklamal.
To nevadí.
Chceš-li, půjdeme o víkendu na šerm.
Na souboj.
Dobře.
No tak, obejmi mě.
Tati…
Co?
Chtěl bych, abys bydlel doma.
Já taky, Marcosi.
Chci tu bydlet s tebou.
JSEM RÁDA. MŮŽEME SI PROMLUVIT, CHCEŠ-LI. LÍBÁM TĚ, HODNĚ ŠTĚSTÍ.
BUDE ZÍTRA DALŠÍ OBĚŤ?
ANO.
Od vypuknutí Španělské vzpoury uplynuly více než dva měsíce.
Za pět dní začne evropský summit
a zraky všech se upírají k naší zemi.
Jednání se úplně zhroutila.
Veřejnost je ohledně tohoto tématu zcela rozdělená.
Španělské vojsko převzalo kontrolu nad ulicemi Madridu.
Je to poprvé od obnovení demokracie.
Taková je situace ve Španělsku
dnes, 5. listopadu…
Začněme s komentářem k prvnímu titulku.
Jaime?
Vláda konečně převzala kontrolu nad situací,
když se jasně ukázalo,
že vůdci této vzpoury nemají vůbec žádný zájem dospět k dohodě
ani jakkoli vyjednávat.
Mají za cíl jen prodlužovat situaci,
která je pro lidi zmatečná, nebezpečná a bolestivá.
Tato situace je zcela neomluvitelná, stejně neomluvitelné je použití násilí,
a to za jakýchkoli okolností
a z jakýchkoli důvodů.
- Mónico? - Podle mě děláme velkou chybu,
když Španělskou vzpouru považujeme za problém, a ne za symptom.
Protesty jsou reakcí na zcela nespravedlivou situaci,
na které máme všichni podíl.
Dostali jsme se do stavu,
kdy si musíme zvolit stranu, i když neradi… Všichni.
Společnost denně a stále častěji překračuje meze.
Každý den to děláme.
Nebo hůř, my tyto meze ještě posouváme.
I ti z nás, co neprotestují, se vůči této nespravedlnosti vymezují.
Někteří lidé jsou moc zaneprázdněni
nebo je to přímo neovlivňuje… Nespravedlnost nevidí nebo na to nemyslí.
Vlastně to bohužel většina lidí vidět nechce.
Rozhodli se, že nic nezmůžou, že to není na nich.
Pak jsou ti, co to překračování mezí vidí. Víme, proč existují.
Vidíme je překračovat ostatní.
Víme, že je to špatně. A přesto… jim to dovolíme.
Nebo mlčíme.
Z lhostejnosti či kvůli přežití.
Závisí na tom totiž naše práce, naše bezpečí
či budoucnost naší rodiny.
Pak jsou ti, co ty meze překračují vědomě.
Omlouvají to a odvolávají se obvykle na vyšší princip,
zásady nebo systém, který musí chránit.
Bojíme se ztratit to, co máme.
To je pochopitelné.
Nemůžeme to ignorovat a svádět to na příznaky.
Musíme si zvolit stranu.
Všichni si dnes musíme sáhnout do svědomí.
Musíme si zvolit, zda chceme protesty potlačit
a dál tolerovat překračování mezí.
Pokud s tím nesouhlasíme,
musíme to dát najevo.
Nějak.
Musíme říct: „Ne,
naším jménem ne.“
Vážený pane Genovési,
dovolte nám poblahopřát.
Vaše sedmá oběť padla v parku Dehesa de la Villa.
Zdá se, že jste konečně pochopil podstatu našeho návrhu
a zareagoval jste s obdivuhodnou smělostí.
Z toho důvodu
vám chceme sdělit, že se naše dohoda chýlí ke konci.
Brzy se vám ozveme.
Do té doby se loučíme.
S pozdravem,
Žáci Midasovi.