PŮVODNÍ MINISÉRIE NETFLIX
Ismo! Už odcházím.
- Cože? - Jdu pryč.
- Sotva začali. - V neděli mám závod. Musím jít.
- Neodcházej, Mate. - Uvidíme se doma.
Odpočiň si.
Jasně.
- Díky. - Není zač.
Promiň.
Nemáš zapalovač?
Nekouřím.
Co se děje?
Pojď se mnou.
Marcosi.
Ismo, tvůj brácha obtěžuje moji kamarádku.
Vypadá to, že se skvěle baví.
Odveď si ho, nebo vás vyhodíme.
- Jasný? - Nech ho, Hugo.
- Hugo. - Nepleť se do toho. Jsi hluchej?
Pojď si to vyřídit ven! Dělej.
Není to tvůj brácha?
- Copak, Gonzalo? - Ismo, odcházíš?
Ne, to oni odcházejí. Obtěžovali mýho bráchu.
Rozmlátím ti hlavu, hajzle! Pojď sem!
Co to blbneš? Vypadni.
Nech bráchu na pokoji.
- Hej! - Hej!
Do prdele. Pojď sem, hajzle!
Jako vždycky.
- Jdeme dovnitř? - Jo.
Sakra, promiň.
Co je s tebou?
- Co to děláš? Byla to nehoda. - Uhni.
- A jseš v háji. - Dost.
Uhněte.
Nechte toho, do prdele!
Přestaňte!
Mate!
- Nech ho, nemá to cenu! - Běž dovnitř!
Běž dovnitř!
Mě nechytíš!
Pusť mě.
Přestaňte!
Nechte toho, do prdele!
Jmenuješ se Mateo Vidal,
ale všichni ti říkají Mat.
Byl jsi teprve na vysoký.
A nechtěl jsi ho zabít.
Firmy s ručením omezeným…
To ráno jsi byl obyčejnej student práv.
Bratr chtěl, abyste se učili spolu.
Dneska zapaříme! Ať vypadáš k světu.
A nastává první den zbytku tvého života.
Ne! Mate!
POLICIE
Chtěl jsi obejmout jeho rodiče
a říct, žes jejich synovi nechtěl ublížit.
A že cítíš jejich bolest.
Dani!
Jmenoval Dani.
Musíš být silný.
Pořád ještě nedokážeš říct jeho jméno.
Stál jsem venku s pivem a on přišel a strčil mě.
Soud nešel podle tvých představ.
Pak na mě skočili jeho kámoši.
Všichni viděli, že ses účastnil rvačky, která skončila smrtí.
Mateo Vidale Rivero, odsuzuji vás na čtyři roky ve vězení
za usmrcení z nedbalosti.
Čtyři roky ve vězení.
Nejvyšší možná sazba.
A to není jediný tvůj trest.
Poprvé chápeš, co je to strach.
Musíš zapomenout na všechno, co ses naučil.
To, žes byl premiant, ti uvnitř nepomůže.
Uhni, kluku.
Přemýšlíš, co by se stalo, kdyby ses nenechal zatáhnout zpátky
a z večírku odešel.
Dani!
Učíš se, jak být silný.
A připravuješ se na nový život.
Chceme ti něco říct. Budeš strejda!
Tvůj bratr ti připomíná, že venku život běží dál.
Přesvědčíš sám sebe, že v něm budeš mít svoje místo.
Ale první vycházka ti přinese jen další smutek.
Tvoji rodiče při autonehodě prolétli čelním sklem.
Jsou pohřbeni ve svém rodném městě,
odkud kdysi odešli, abys měl lepší budoucnost.
Na mámu a tátu.
A kam ses vrátil ji najít.
Znáš ji?
Jmenuje se Olivia Costová a strávíš s ní noc.
Chceš ji zase vidět a dáte si rande další den.
Ale neřekneš jí, že se budeš muset vrátit do vězení.
Představuješ si, jak čeká.
Chceš si tu představu uchovat v paměti,
protože je to možná poslední vzpomínka na ni.
Ale mýlíš se.
Tři měsíce po tvém propuštění
tě Isma najme jako asistenta do právnické firmy.
Požádá tě, abys vybral kandidáty pro jeden případ.
A tam ji najdeš.
Po dvou letech.
Nezapomněl jsi na ni.
Ani ona na tebe.
Vypráví, jak se posledních pár let měla.
Vymyslíš si pár lží o tom, proč jsi na to rande nepřišel.
Chceš v tý bublině žít už navždy.
Naplní tvoji budoucnost nadějí.
Pocitem, že všechno bude v pořádku.
VIDALOVÉ A PARTNEŘI
Ale štěstí je pomíjivý.
Jednoho rána jde Isma jako vždy do práce,
když ho postihne krvácení do mozku.
Máš pocit, že tě život trestá.
A že aby ses posunul dál, musíš přijmout sám sebe.
Řekneš jí, žes byl zavřený za neúmyslné zabití.
A že pochopíš, když se bude chtít rozejít.
Ale ona nechce.
A o čtyři roky později…
Těhotná?
Ano. Čtyři týdny.
Co bude teď?
Uděláme ultrazvuk. Jestli to Olivii nebude vadit…
Jo! Nemám svého gynekologa, takže…
- Dobře. - Jasně.
Dám vám pár otázek, abych si doplnil anamnézu.
- Promiň, to… - Jen běž.
- Určitě? - Neboj.
Dobrý den, paní Abellánová.
Ano, když mluvíte tak rychle, nerozumím vám.
Ano.
Než nemovitost zabaví, bude to trvat několik měsíců.
Nepromluvíme si o tom zítra kanceláři?
Dobře, ne, nemějte strach.
Nashle.
Půl páté. Na operačním sále. Budu v kanceláři.
Promiň.
O DVA MĚSÍCE POZDĚJI
Bude se vám tu líbit. Je tu klid.
- Ano, známe to tam. - Výborně.
Je tam centrální klimatizace, hliníkové kování
a dvojitá okna s tepelnou izolací.
Klidně se tu porozhlédněte, máme čas.
- Díky. - To je milé.
- Počkám v kuchyni. - Skvěle.
Bude se tu děťátku líbit?
Víš, co se líbí mně?
Já.
Vlastně jo.
Podíváme se na ložnici.
Nádherná. Spousta světla.
Sem může přijít šatna.
Podívej.
Tamhle je Mařin dům.
Bude tu mít bratrance a sestřenice.
Nemůžu si pro svoji rodinu představit lepší místo.
Jestli se máme stěhovat, tak co nejdřív, než mi naroste břicho.
Nevím, kdo to je.
- Haló? - To je Olivia Costová?
U telefonu.
Promiň, lásko, práce.
Ano, mluvte.
Cože?
Jo, jedu tam.
- Kdy se vrátíš? - V pátek.
Inés zatím neposlala rozpis. Nevím ani, kde budu bydlet.
Berlín není špatný, mohlo to být horší.
- Opravdu tam musíš jet? - Je to krátký let. Nic se nestane.
Německá pobočka tam chce zrovna mě.
Miláčku…
- Musím tam jet. - Jo, já vím.
O to nejde.
Viděl jsem Huga. To on tenkrát začal rvačku s mým bratrem.
Byl s Evou.
S holkou, co to způsobila.
Nakonec jsou spolu.
A bydlí naproti tomu domu, co se nám líbil.
Náhoda, co?
- Ona je mi lhostejná, ale on… - Zlato.
Jestli tam nechceš, nevadí.
Budeme hledat dál.
Nechci hledat dál.
Ten dům se mi líbí.
Dobře. Jdu do sprchy, objednáš suši?
Vlastně ne! Nesmím jíst syrové ryby. Pořád zapomínám.
AHOJ, MATE
UVIDÍME SE ZÍTRA?
NA OBVYKLÉM MÍSTĚ? CHCI S TEBOU MLUVIT.
FAJN, ZÍTRA. MĚJ SE.
- Doufám, že schůzka dopadne dobře. - Jo, díky.
- Zavolám, až dorazím. - Ukaž jim.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Haló?
Promiň, mám zpoždění.
Pospěš si, musím zpátky do banky.
Promiň, musel jsem vzít Olivii na letiště.
Jak se má?
Letí pracovně do Berlína.
Ptala jsem se, jak se má,
ne kam jela.
V Berlíně jsem byl s Ismou.
To bylo jedinkrát.
Já tam byla s Jaimem a Danim.
A už se tam nikdy nevrátím.
Já taky ne.
Leda…
Dani.
Chtěl by ses vrátit do Berlína, Dani?
Chceš se vrátit do Berlína, mami?
Chtěl bys, synku?
A nacpeme se currywurstem?
Ale žádná muzea. Jen zábavní parky a graffiti.
Fajn.
Půjdeme tam všichni tři.
Tak jo.
Dárek k narozeninám.
Mate?
- Měl by dnes narozeniny? - Dnes je má. Nebo spíš nemá.
Včera se mi o něm zase zdálo.
Byl už dospělý. Jako ty.
Měl ženu a dvě krásné dcery.
Všichni jsme spolu šli pláž.
Na tamtu.
Na místě z toho obrazu jsme s Jaimem trávili léto.
Ve snu jsme se tam jako starší vrátili.
Byli jsme prarodiče.
Je těhotná.
Ptala ses, jak se má Olivia.
Je těhotná.
Myslel jsem, že to víš. Tvůj manžel nás viděl u gynekologa.
- Dani. - Teď ne, Sonio.
Dani.
- Říkám, že je těhotná. - Dani.
Tvůj táta mi řekl…
že ze mě uděláš babičku.
Takhle už to dál nejde, Sonio.
Vážně už nemůžu.
Je těhotná. Tohle není správné.
- Musím se vrátit do práce. - Prosím tě.
Sbohem, Dani.
Brzy nashle, Mate.
- Jednání už začalo? - Zpozdili se.
Žádný strach.
Jak víte, bratr si přál, abychom byli vstřícní.
To nás odlišuje od jiných firem.
Co klienti chtějí?
Jak nás vnímají?
Co od nás čekají?
Je to velmi roztříštěný trh.
Naše filosofie růstu je postavená na blízkém vztahu s klientem.
Ano, porosteme. Ale smysluplně a eticky.
Exponenciální růst je nebezpečný.
Mohl by ovlivnit samotnou strukturu firmy
a odstartovat útlum.
Musíme si být vědomi…
Promiň, Mate. Volala paní Abellánová. Přišli z banky.
KDO JE TO?
NEVYPADÁ NĚMECKY!
Tati.
OLIVIA HOVOR UKONČEN
Vytoč „Olivia práce“.
Duarte Consulting. Mohu vám pomoci?
Inés, tady Mat. Olivia nezvedá telefon.
Potřebuju číslo do hotelu. Je to naléhavý.
Ahoj, Mate, Hotel si zamluvila sama, ale používáme jen jeden.
Radisson, Alexanderplatz. Posílám číslo.
Radison Alexanderplatz, jak vám mohu pomoci?
Dobrý den, jsem Mateo Vidal. Bydlí u vás moje žena, Olivia Costová.
Nebere mi telefon a potřeboval bych s ní mluvit.
Vydržte.
Je mi líto. Olivia Costová u nás momentálně nebydlí.
- Určitě? - Ano, je mi líto.
Mateo Vidal. Zastupuji paní Celii Abellánovou.
Tady máme příkaz.
Chápu, ale můj klient je v procesu majetkové žaloby.
Vyrovná dluhy u banky, jakmile soudce rozhodne ve svůj prospěch.
V opačném případě nemovitost opustí z důvodu neplacení.
To není náš problém. Přečtěte si smlouvu…
Pozorně poslouchejte.
Podle mě máte dvě možnosti.
Počkat do doby, než se najde řešení,
nebo provést zabavení.
Pokud soudce rozhodne v náš prospěch,
a ze smlouvy je jasné, že rozhodne,
budu vaše nejhorší noční můra.
Protože vám z života udělám peklo.
Celie, můžeš otevřít.
Jak je vám?
- Jste v pořádku? - Ano.
Odešli, ale vrátí se. Nepouštějte je dovnitř.
Děkuji za vaši laskavost.
- Musím jít. - Ano. Díky.
Kdyby něco, volejte.
Vytoč Olivii.
Haló?
Jsi tam, Olivie?
Nemůže k telefonu.
Kdo jsi?
Někdo, kdo zná nejhlubší tajemství tvojí ženy.
Dej mi ji k telefonu.
Říkal jsem, že to nejde, Mate.
Proč ne?
To ti řekne sama.
Podle svědků do vás narazil Fiat Tipo.
Zachytil jste poznávací značku nebo jiné podrobnosti?
Je mi líto, nic si nepamatuju.
Netušíte, kdo ho mohl řídit?
A proč to mohl udělat?
Určitě?
Pane Vidale, někdo na vás vytáhl zbraň.
Na nehodu to nevypadá.
Chceme vám jen pomoct.
Nehýbej se.
Nevzpomínám si na žádného chlapa a nevím, o čem mluvíte.
Nevím, jak vám pomoct.
Zatím jsem zjistil tohle.
V žádném berlínském hotelu není rezervace na Olivii Costovou.
Pořád má vypnutý telefon, nejde ji vysledovat.
Můžeme prověřit karetní transakce, ale můj kontakt v bance má dovolenou.
Zařídím to.
Zjisti majitele auta a kdo je tohle.
Odkud to je? Tvrdíš, že jsi jim nic neřekl.
Náš asistent dělá pro policii.
Ať nás nedostaneš do potíží.
Smlsli by si na mým trestním rejstříku. Musel jsem lhát, abych je setřás.
- Snad víš co děláš. - Je to osobní.
Nechci jinýho detektiva. Chci tebe, Zoe.
Někoho, na koho je spoleh. Rozumíš?
Rozumím.
Dobře.
Myslíš, že ta videa s tím chlapem nějak souvisí?
- Ne. - Ne?
Je to až moc náhod najednou.
Už tě někdy žena podvedla?
Nevím o ničem.
On ti sděluje, že tě Olivia podvádí.
Proč posílat video? Proč mi nebere telefon?
Možná se tak s tebou chce rozejít?
Tak proč mi vyhrožoval?
- Možná si s tebou hraje. - To by neudělala.
Vůbec to nedává smysl.
- Dává. - Mně ne.
Dává. Vždycky to má vysvětlení. Zkus si na něco vzpomenout.
Jo, jedu tam.
Promiň, práce.
Letím na pár dní do Berlína.
Olivia vždycky řekne, kde má bydlet.
Lhala mi.
Co ještě?
Vlastně ne! Nesmím jíst syrové ryby.
Pořád zapomínám.
Nikdy nezamyká dveře do koupelny.
Tehdy vás to nezarazilo. Až teď.
Včera jsem se s někým sešel.
- S kým? - Nijak to s tím nesouvisí.
Mohlo by. Chcete pomoct, nebo ztrácet čas?
S Daniho mámou.
S mámou toho kluka.
Chodím za ní léta každý týden.
A Olivia to neví.
Olivia o vás neví vše. Proč myslíte, že vy znáte dobře ji?
- Pomůžete mi? - Podíváme se na to jinak.
Co když jde o vás, ne o ni?
Čtyři roky ve vězení je dlouhá doba.
Venku jsem už osm.
To možná někomu nestačí.
Mate, stalo se ve vězení něco, o čem bych měla vědět?
Chápete, proč nechci za policií?
Myslíš, že má Olivia milence?
To video je výmluvné.
Ale někdy věci nejsou tak, jak se zdá.
Jamie taky někoho má.
Nemluvím s ním o tobě.
A on se mnou nemluví o ní.
Víš,
to, jak se Olivia znovu objevila, se mi vždycky zdálo zvláštní.
Osud.
Osud?
Jen další osudová náhoda.
A kolik osudových náhod v životě může nastat?
Co potřebuješ?
Vysledovat její kreditku.
Předpokládám, že povolení nemáš.
Je to jen mezi námi.
Pracuješ v bance. Víš, jak na to.
Díky, že jste tu tak rychle. Jsi jako tvůj bratr.
Mrzí mě, že je to tak narychlo, ale Carla má zkoušky a nemůže zůstat.
Může to chvíli trvat.
Kolegové chtějí jít večer na skleničku,
ale zkusím se vrátit včas.
Mně to můžeš říct.
A co?
Že máš rande.
Promiň. Slyšel jsem tě s ním mluvit před pár týdny.
Jmenuje se Jorge?
Promiň.
Měla jsem ti to říct,
ale děti o tom nevědí a……
Jestli chceš, zůstanu přes noc.
Tobě to nevadí?
Pustím si s dětmi film.
Dobře.
Jeď, ať se neopozdíš.
Olivie?
Zlato, promiň, všimla jsem si, žes volal.
Testujeme nový navigační nástroj. Jsem pořád na jednání.
Jak jsem pryč, je toho tolik, že mi třeští hlava.
Odkud voláš?
Z hotelu, ale jdu na večeři do Kreuzbergu.
Co to bylo?
Rozstřikovače u Mary. Požádala, jestli bych nepovečeřel s dětmi.
Určitě si objednáte nějaký fastfood.
Nechal jsem ti před tím vzkaz.
Fakt? Nevšimla jsem si.
Mám tvoji fotku a videa.
Jakou fotku? Nic jsem neposlala.
Určitě?
Ano.
Leda bych to poslala omylem.
Kde jsi ubytovaná?
Radisson na Alexanderplatzu.
Zítra za tebou letím.
Děje se něco?
- Jen mi chybíš. - Ty mně taky, lásko.
- Vrátím se v pátek. - Chci tě vidět dřív.
- Budu mít hodně práce. - Slibuju, že nebudu rušit.
Mate. V pátek.
Dobře?
- Olivie… - Musím jít. Čekají na mě.
Zavolám pak.
Volal můj parťák.
Všechno je v pořádku.
Dobrá.
Mějte se, děcka.
Dělají si úkoly.
Mara řekla, ať vám zaplatím.
Ne, tím se vyrovná ten minulý den.
Bude to naše tajemství. Neboj.
Díky.
Strejdo Mate.
Někdo troubil.
Tak co?
Auto, co tě srazilo, bylo vypůjčené z půjčovny na letišti.
- Našla jsi chlapa, co mi vyhrožoval? - Ne, není to on.
Ten, co si ho půjčil, má záznam za vydírání.
Byl zavřený za zohavení majitele baru, co dlužil prachy Číňanům.
Jmenuje se Ibai Sáez. Říká ti to něco?
Popřemýšlej o tom, Mate.
Musí jít o něco osobního, jinak to nedává smysl.
Možná byl s tebou zavřený, než ho přesunuli do Alcalá Meco.
Přísahám, že ho neznám.
Možná neznáš jméno,
ale obličej ano.
Ibai Sáez. Ten si půjčil to auto.
Ahoj, Sonio.
Promiň, že volám tak pozdě, ale Jaime šel právě spát.
Zjistil jsi něco?
Když jsi ji vysadil, vzala si taxi z letiště.
Jízdné stálo 32 euro.
Zaplatila kartou a od té doby ji nepoužila.
Musí být tady.
A ještě něco.
Ráno vybrala 50 000 euro v hotovosti.
Z pobočky na Via Laietana.
To jsou všechny naše úspory.
Musela se do něčeho zaplést a neřekla ti o tom.
Promluv s ní.
Jasně, promluvím.
Moc díky. Běž si odpočinout, dobře?
Ty taky. A kdyžtak zavolej.
Díky.
Nazdar.
- Jak to šlo? - Dobře.
Jorge je moc milý.
Máme takové štěstí.
Protože budete s Olivií tak blízko.
A ty se po dlouhé době vracíš do svý čtvrti.
Škoda, že to nevidí Isma.
Je tu pořád s námi.
SOUKROMÉ ČÍSLO
Omluv mě.
Jasně.
Haló?
Olivie?
Tohle není Olivia.
Vím, kdo jsi.
Ibai Sáez.
Poslouchej mě.
Za míň než 30 vteřin zazvoní zvonek u tvý švagrové.
- O čem to mluvíš? - Sklapni a poslouchej.
Jestli něco cekneš o tom, co se děje,
uříznu tvý ženě jazyk a sním ho.
Jasný?
Ani slovo, hajzle.
Co se děje?
Překlad titulků: Iva Krombholzová