‫- סדרה מוגבלת מקורית של NETFLIX -‬
‫איפה היית?‬ ‫-הייתה לי עבודה עם פני סנאי.‬
‫יש לך מזל.‬ ‫-אני תמיד מקבלת את המשעממים.‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-רגע, בואי נשתה משהו, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫אין כלום בסביבה.‬
‫יש את ה"סטיין".‬
‫אין סיכוי שיכניסו אותנו.‬ ‫-תשאירי לי את זה.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-הבטחתי לו עשר דקות בשירותים.‬
‫אם אניבל יגלה…‬
‫שיזדיין. אני יכולה לעשות מה שבא לי‬ ‫בלילה החופשי שלי.‬
‫שתי טקילות.‬
‫תודה.‬
‫קוקטייל הבית.‬
‫מה יש בו?‬
‫זאת הפתעה.‬
‫לחיי אימא ואבא.‬
‫אתה מכיר אותה?‬
‫אבל אתה רוצה, נכון?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫לך לשם.‬
‫לך אתה.‬
‫תחזיק את טבעת הנישואין שלי?‬
‫לך.‬
‫אחותי, יש שם איזה חתיך‬ ‫שלא מוריד ממך את העיניים.‬
‫הוא ממש חתיך.‬
‫לך.‬ ‫-לא.‬
‫ואו, הוא ממש חתיך!‬ ‫-לא, בחייך. היום הזה בשבילנו. מספיק.‬
‫טוב, אני לא אגיד כלום.‬
‫מוות לכל הגברים.‬
‫מוות.‬
‫היא לא לבד.‬
‫אז תדבר איתן ותבקש בנימוס מהשנייה לעזוב…‬
‫לא. עברו 18 חודשים…‬ ‫-מאט.‬
‫הגיע הזמן לשלם.‬
‫אם החתיך יבוא להתחיל איתך‬ ‫ותצטרכי עזרה, פשוט תצעקי.‬
‫בסדר.‬ ‫-ממש חזק.‬
‫ללכת או לא?‬
‫כן.‬
‫זה עכשיו או לעולם לא. קדימה.‬
‫אפשר?‬
‫הוא פנוי.‬
‫והחברה שלך?‬
‫היא לא… איפה היא?‬
‫כנראה נכנסת לצרות.‬
‫את באה לפה הרבה?‬
‫ברצינות?‬ ‫-מה אמרתי?‬
‫סליחה.‬
‫לא חשבתי שעוד משתמשים במשפט הפתיחה הזה.‬
‫סליחה.‬
‫זה כל כך ברור?‬
‫הייתי מחוץ למשחק הרבה זמן.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה כמו לרכוב על אופניים.‬
‫סוסים.‬
‫מלא סוסים בחווה ענקית,‬
‫עם הרים מושלגים.‬
‫נכון? לא! לא סוסים, אלה פרות.‬
‫פרות.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אתה רועה פרות בסיירה נבדה.‬
‫את צודקת. אני בוקר.‬
‫באמת?‬ ‫-לא. נראה לי שכדאי שתמשיכי להתאמן.‬
‫בואי נראה, תני לי לנסות.‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-אם זה לא טוב, אני לא רוצה לדעת.‬
‫אלה רק דברים טובים.‬
‫אני רואה מסיבות,‬
‫צחוק, בחורה כייפית עם המון חברים.‬
‫אנשים רוצים להיות בקרבתך,‬ ‫אבל את גם צריכה זמן להיות לבד.‬
‫קדימה, חבר'ה. בואו נרים כוסית.‬
‫מאחורי החזות החיצונית,‬ ‫יש בחורה שאף אחד לא מכיר.‬
‫אוצר שלא התגלה.‬
‫סליחה, אני משעמם. לא התכוונתי…‬ ‫-לא, אני מצטערת.‬
‫אני מצטער.‬
‫רוצה לצאת מכאן?‬
‫מה?‬ ‫-בוא.‬
‫דרך אגב, שמי מאט.‬
‫ושלך?‬
‫כולם קראו לך אוליביה קוסטה במשך שנים,‬
‫אבל שמך האמיתי הוא קנדידה איזבל רוסו.‬
‫המשפחה קוראת לך איסה.‬
‫לקוחות קוראים לך קנדנס.‬
‫נולדת בשכונה הענייה ביותר במקסיקו.‬
‫תמיד חשבת ששלושה שמות זה יותר מדי‬
‫בשביל מישהי שלא הגיע לה אחד.‬
‫אימא, תתעוררי.‬
‫את לא מכירה את אביך, ולא זוכרת את אימך.‬
‫אימא!‬
‫ולפעמים את אסירת תודה על כך.‬
‫בגיל חמש, הבנת שרק משפחה תשמח אותך.‬
‫משקפופרית!‬
‫אבל בית היתומים הוא תזכורת יום־יומית‬ ‫לכך שלעולם לא תהיה לך אחת.‬
‫במשך שנים,‬
‫גלויה מבני דודים לא מוכרים‬ ‫היא תקוותך היחידה,‬
‫ואת נשבעת שתנקטי בכל אמצעי‬ ‫כדי להגשים את זה.‬
‫- איחולים מספרד!‬ ‫הדודנים שלך -‬
‫את בורחת מבית היתומים ומגיעה לספרד,‬
‫במחשבה שהגרוע מכול מאחורייך.‬
‫אבל זאת רק ההתחלה.‬
‫שלום. פאקו?‬
‫בלי משפחה, בלי כסף ובלי תעודת זהות.‬
‫את הופכת לרוח רפאים בעיני כולם.‬
‫שנתיים לאחר מכן,‬
‫את עדיין ישנה ברחוב.‬
‫ואז את מקבלת הצצה אל תוך התהום.‬
‫את מבינה שתגורשי ותחזרי למקום שממנו ברחת.‬
‫וכשאת חושבת שהסוף קרוב…‬
‫את ממש יפה.‬
‫מוצעת לך דרך מוצא.‬
‫מה קורה, בוס?‬ ‫-ערב טוב.‬
‫קדימה, תספור. ייקח לך קצת זמן.‬
‫אניבל לדסמה מונע את הגירוש שלך.‬
‫תעודת הזהות שלה.‬ ‫-היה תענוג.‬
‫להתראות.‬
‫נפלא. זאת משפחה אחת גדולה.‬
‫נכון, מתוקה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, מותק.‬
‫את תרגישי כאן בבית.‬
‫הוא מבטיח לך מסמכים כדי להישאר בספרד‬ ‫וגורם לך להאמין שסוף סוף יהיה לך עתיד.‬
‫מה שאת לא יודעת‬
‫זה שהעתיד הזה מגיע עם מחיר‬ ‫שלעולם לא תוכלי לשלם.‬
‫את מתחילה לעבוד במועדון כמלצרית ורקדנית.‬
‫אבל לא תשלמי את החוב בצורה כזו.‬
‫נפלא. תיהנה.‬
‫באותו יום, איסה הקטנה מתה לנצח.‬
‫את הופכת להיות קנדנס רוסו,‬ ‫העבד של אניבל לדסמה.‬
‫אבל בתוך הבור הכי אפל,‬
‫את מוצאת את האהבה שתמיד חיפשת.‬
‫קימי הופכת להיות דמות אם‬
‫שתמיד תהיה שם בשבילך.‬
‫והיא תיתן לך את העצה היחידה‬ ‫שעזרה לך לשרוד.‬
‫להפסיק להיות עצמך שם, עם הלקוחות.‬
‫את חייבת ללבוש מסכה,‬
‫לעטות אישיות שתגן עלייך מהכאב.‬
‫אבל זה לא תמיד מספיק.‬
‫את יודעת מה בא אחרי התשואות.‬
‫ואת מרגישה אומללה.‬
‫עד שיום אחד, גבר מסתכל עלייך‬ ‫בעיניים הכי טהורות שאי פעם ראית‬
‫ושואל אותך לשמך.‬
‫דרך אגב, שמי מאט.‬
‫ושלך?‬
‫אוליביה.‬
‫אני עדיין אוליביה, מאט.‬
‫אותו אדם שפגשת בבר ההוא,‬
‫שהיית איתו כל הזמן הזה.‬
‫את שיקרת לי במשך שנים.‬
‫חשבתי שכל זה היה מאחוריי. אני מצטערת.‬
‫היית צריכה לספר לי.‬
‫פחדתי מדי.‬
‫ממה פחדת?‬
‫אני בלעתי את הפחד והאשמה שלי‬ ‫כדי להיות כן איתך.‬
‫סיפרתי לך הכול, אוליביה.‬
‫זה לא היה לי קל.‬
‫את חושבת שלי היה קל?‬ ‫-לא, סליחה. לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫לא הכרתי דרך אחרת.‬
‫עד שהגעת, ידעתי רק פחד.‬
‫אתה, החיים האלה…‬
‫כל זה היה חלום שמעולם לא חשבתי שאוכל לקבל.‬
‫ו… לא יכולתי לאבד אותך.‬
‫לא יכולתי לסכן את אמה.‬
‫אולי זאת המשטרה.‬
‫מארה, התקשרת לכאן עכשיו?‬
‫כן, זו הייתי אני.‬
‫כדי לספר לך שהרגע יצאתי.‬
‫וחורחה?‬ ‫-הוא לא שאל, והוא לא יגיד כלום.‬
‫אני אגיע לשם בערך בעוד 40 דקות.‬ ‫-טוב, תמהרי בבקשה.‬
‫זו הייתה מארה. היא בדרך.‬
‫את יודעת שביליתי את…‬ ‫הלילה הראשון שלי מחוץ לכלא כאן?‬
‫איסמה ומארה הכניסו אותי.‬
‫הודות להם, הייתה לי עוד הזדמנות.‬
‫לא הייתי בטוח שהיא הגיעה לי.‬
‫אני לא יודע מה היה קורה לי‬ ‫אם לא היינו נפגשים.‬
‫גם אני לא.‬
‫הצלנו זה את זו באותו לילה.‬
‫אמרת שלא הגיע לך לפגוש אותי,‬
‫ואני כל הזמן חשבתי שזה היה הפוך.‬
‫לכן גם לא הגעתי לדייט שלנו ביום למוחרת.‬
‫אבל מצאנו זה את זו שוב.‬
‫יש דבר אחד שלא שיקרתי לך לגביו.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫יותר מכל דבר אחר בעולם.‬
‫איך הצלחת להימלט מכל זה?‬
‫הודות לאמה.‬
‫לכן הייתי צריכה להגן עליה.‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫יש לנו זמן עד שמארה תגיע.‬
‫אניבל הכניס אותנו לסידור העבודה כל ערב.‬
‫הוא הרוויח הרבה כסף מאיתנו.‬
‫אבל זה לא הספיק לו,‬ ‫אז הוא החליט להשתמש בנו בעסק החדש שלו.‬
‫למה אנחנו פה?‬
‫זו הייתה תחילת הקץ שלו.‬
‫והיכן שאמה נכנסת לתמונה.‬
‫מותק!‬
‫המקדש שלכן.‬
‫מקום בלי חוקים, שבו תהיו נושאות הכלים שלי.‬
‫השומרות שלי.‬
‫כל מי שיגיע לכאן יהיה אנונימי.‬ ‫יהיה לו מספר.‬
‫רק אני אדע את הזהות האמיתית‬ ‫מאחורי כל מספר.‬
‫אם הכלל הזה יופר, יהיו לכך השלכות.‬
‫מה זאת אומרת "שומרות"? על מה אנחנו נשמור?‬
‫תראי להן, מותק.‬
‫אתה יודע איך אני מרגישה לגבי זה.‬
‫תעשי את זה.‬
‫גבירותיי…‬
‫המגויסות החדשות שלי.‬
‫הסחורה היקרה ביותר.‬
‫אתן תטפלו בה.‬
‫הן היו נערות צעירות.‬
‫אניבל גייס אותן כמו שהוא עשה איתנו,‬
‫בכך שלקח את הדרכונים שלהן ואיים עליהן.‬
‫התפקיד שלנו היה לפקח‬ ‫על האורגיות הפראיות האלה.‬
‫השמועה התחילה להתפשט.‬
‫יותר ויותר ממזרים באו‬ ‫ושילמו הון כדי להיכנס.‬
‫ידענו שאלה אנשים חשובים.‬
‫לכניסה היה תג מחיר שמעטים יכלו לשלם.‬
‫מה שלא ידענו‬
‫זה למה בן אדם מסוגל כשהוא חופשי מזהותו.‬
‫במשך חודשים, פראי האדם האלה‬ ‫אנסו את הבנות המסכנות.‬
‫הם עינו אותן ואנחנו לא יכולנו לעצור אותם.‬
‫והיה חזיר אחד בפרט‬ ‫שאפשר לתוקפנות שלו להשתולל.‬
‫באותו יום, דברים השתנו לנצח.‬
‫אל תשאירי אותי לבד איתו, בבקשה.‬
‫למה שלא תיקח אותי?‬
‫עלינו לעצור את הממזר.‬ ‫-מה נעשה?‬
‫צריך להביא את אניבל. תירגעו.‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫בבקשה!‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. זה נגמר.‬
‫את בסדר?‬
‫תראי לי.‬
‫מה קרה?‬
‫לוונדה!‬
‫קנדנס!‬
‫לוונדה!‬
‫אל תיכנסי לשם לבד!‬
‫לוונדה!‬
‫תפתח, חתיכת זבל!‬
‫קימי, אנחנו חייבות להתקשר לאניבל!‬
‫לא!‬
‫לוונדה!‬
‫תפתח!‬
‫הם לא יצאו מהחדר הפרטי.‬
‫קראנו לאניבל,‬ ‫אבל הוא לא נתן לנו לראות מה קרה.‬
‫אמה סיפרה לנו אחר כך.‬
‫אדבר בקצרה כי הייתי על סירה כל הלילה‬
‫והקול שלי צרוד.‬
‫זאת קסנדרה.‬
‫מעתה והלאה היא תגור איתכן‬ ‫ותתפוס את מקומה של לוונדה.‬
‫"מקומה." זה כל מה שהיא הייתה בשבילך?‬
‫מדובר בעסק, מתוקה. אין זמן לרגשות.‬
‫זה נגמר.‬
‫די עם האורגיות.‬
‫סליחה?‬
‫שמעת אותי.‬
‫קנדנס ואני ממלאות את המועדון שלך‬ ‫בלי תלונות, אבל הגזמת.‬
‫לא ניתן לך להכפיף את הבנות‬ ‫לפראים האלה יותר.‬
‫אתן תעשו מה שאני רוצה, כמו תמיד.‬
‫אם נסרב,‬ ‫אשמח לראות איך תפתח את המועדון מחר.‬
‫תראו, תראו.‬
‫נראה שיש לנו נציגת איגוד.‬
‫מה עוד, קימי?‬
‫שבוע עבודה בן 35 שעות?‬
‫חופשות בתשלום?‬
‫מעט כבוד יספיק.‬
‫יודעת מה?‬
‫אם את מתכוונת לבקש משהו,‬ ‫קודם עלייך להיות בטוחה שזה מגיע לך.‬
‫את חושבת שזה מגיע לך?‬
‫קימי!‬ ‫-נו?‬
‫תעזוב אותי!‬
‫חתיכת…‬
‫קימי!‬
‫חתיכת כלבה!‬
‫קימי!‬
‫את חושבת שזה מגיע לך? אני לא שומע.‬
‫נו, כלבה? זה מגיע לך?‬ ‫-תעזוב, חתיכת ממזר!‬
‫קימי!‬
‫אניבל.‬ ‫-אני לא שומע אותך, קימי.‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-אניבל, די.‬
‫לכי תזדייני. אני אבעט בך למוות.‬ ‫-תסתכל עליי. היא צריכה לעבוד מחר.‬
‫צר לי שנאלצת לראות את זה.‬
‫הן ביקשו את זה.‬
‫זה בסדר, מותק.‬
‫להתקשר לרופא?‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה לסבך אותך.‬
‫מה הקטע עם החדשה?‬
‫היא כלבה.‬
‫תיזהרו לידה.‬
‫אמה.‬
‫למה את עדיין איתו?‬
‫להיות איתו לא הופך אותי לחופשייה יותר מכן.‬
‫אל תבכי, מתוקה.‬
‫אניבל חייב לשלם על זה.‬
‫והוא ישלם.‬
‫אני נשבעת.‬
‫בואי לפה.‬
‫מעולם לא העזתי להשתמש בו.‬
‫אבל נראה לי שנזדקק לזה עכשיו.‬
‫קימי…‬
‫אני מבטיחה שנצא מפה.‬
‫הדרכונים שלנו אצל אניבל.‬
‫נקנה חדשים.‬
‫חסכתי קצת כסף, לא הרבה,‬
‫אבל בעוד כמה שנים יהיה לנו יותר.‬
‫תסמכי עליי, מתוקה.‬
‫אנחנו נצא מכאן, טוב?‬
‫רקדנו בשבילו.‬
‫הזדיינו בשבילו.‬
‫היינו העבדים שלו, אבל עדיין קיבלנו טיפים.‬
‫גנבנו סכומים קטנים,‬
‫וניסינו לא להתבלט.‬
‫אמה ידעה שאלה היינו אנחנו.‬
‫מי גונב ממני, לעזאזל?‬
‫אבל היא הגנה עלינו.‬
‫היא הגנה עלינו מהכול,‬
‫חוץ ממנה.‬
‫עשינו את זה.‬
‫תראי.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫את רואה שעם מה שיש לנו נוכל להתחיל מחדש?‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫- קלטת 27 -‬
‫לא לימדו אותך לדפוק?‬
‫אני אלך אם אתה רוצה. באתי לספר לך‬ ‫שקימי וקנדנס רוצות לדפוק אותך.‬
‫אתן ממש חסכניות, לא?‬
‫כמה יש שם?‬
‫תספור.‬
‫אלף.‬
‫אלפיים.‬
‫חמשת אלפים.‬
‫קימי!‬
‫קנדנס!‬
‫תרד ממני! קימי!‬
‫קימי!‬
‫בוא לכאן, בן זונה.‬ ‫-תעזוב אותי, חתיכת ממזר!‬
‫קימי!‬ ‫-קנדנס!‬
‫קימי!‬
‫מה קורה?‬
‫מה יש, חתיכת מטומטם?‬ ‫בוא ותגיד לי את זה בפנים.‬
‫אמה החליטה למרוד באניבל‬ ‫ולשים קץ לשלטון האימה שלו.‬
‫היא תכננה תוכנית עבור שלושתנו לברוח.‬
‫זמן מה לפני זה,‬
‫המשטרה הציעה לה עסקה‬ ‫אם היא תמסור להם מידע על אניבל.‬
‫הם חשבו שיוכלו בסופו של דבר‬ ‫לפרק את הרשת שלו.‬
‫אניבל הקים עסק נוסף לצד האורגיות.‬
‫קטינות הן רווחיות, אבל סחיטה אפילו יותר.‬
‫איני יודעת את שמם.‬
‫אניבל מסתיר את זהותם בקלטות‬ ‫ונותן להם מספרים.‬
‫הם מכובדים, גברים נשואים עם כסף.‬
‫אין לכן מושג כמה הם שילמו לו.‬
‫את יודעת איפה הכסף?‬
‫לא, אבל הקלטות נמצאות בכספת במשרד שלו.‬ ‫אני יודעת את הצירוף.‬
‫נוכל לסחוט את אניבל עם הקלטות.‬ ‫או שהוא ישחרר אותנו, או שנשמיד אותן.‬
‫אם הוא יאבד את הקלטות, הוא פשוט יקליט עוד.‬
‫אנחנו לא מעוניינות בכל הקלטות,‬ ‫רק באחת ספציפית.‬
‫אניבל עשה טעות וסחט את האדם הלא נכון.‬
‫איש רב עוצמה‬ ‫שיכול להרוס אותו ואת כל העסק שלו.‬
‫הבן זונה שהרג את לוונדה.‬
‫לוונדה!‬
‫זו קלטת מספר 27.‬
‫אם נשיג אותה, נתפוס את אניבל בביצים.‬
‫מתי הוא נותן לו אותה?‬ ‫-ביום חמישי בחצות.‬
‫אנחנו צריכות להוציא אותו משם‬ ‫כדי שאשיג את הקלטות.‬
‫אני עם לקוח כל היום‬ ‫בפוארטו בנוס ביום חמישי.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫את לא יכולה לעשות זאת לבד.‬
‫זה עכשיו או אף פעם.‬ ‫-אל תתערבי.‬
‫קימי, תקשיבי לי.‬ ‫זו עשויה להיות ההזדמנות האחרונה שלנו.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫הצלחתי לשכנע את קימי,‬ ‫והמשכנו עם התוכנית של אמה.‬
‫אם אתן צריכות עוד איפור, לכו לחדר ההלבשה…‬
‫השתמשנו בחלון ההזדמנויות‬ ‫בזמן שאניבל עשה סבבים לפני שהמועדון נפתח‬
‫לבצע את התוכנית שלנו,‬ ‫כדי שאמה תוכל להתגנב למשרד שלו.‬
‫היינו צריכות לגנוב את הקלטת‬ ‫ממש לפני הפגישה שלו עם 27,‬
‫כדי שלאניבל לא תהיה ברירה‬ ‫אלא לקבל את הדרישות שלנו.‬
‫הוא ייאלץ לתת לנו את הדרכונים‬
‫שהוא שמר בתא בתוך הכספת שלו,‬
‫ומספיק כסף כדי לצאת מהעיר‬ ‫ולעזוב את החיים האלה מאחור.‬
‫באותו בוקר,‬
‫קימי התכוננה ללכת לפוארטו בנוס.‬
‫אני עדיין זוכרת‬ ‫איך שהיא הסתכלה עליי כשנפרדנו.‬
‫לא ידעתי אז,‬
‫אבל זו הפעם האחרונה שראיתי אותה.‬
‫בטוח שלא תרצה שאישאר, מותק?‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫תסיימי לשתות ולכי. יש לי פגישה.‬
‫לא.‬
‫זה לא יכול לקרות.‬
‫מה קרה, מותק? איבדת משהו?‬
‫- קלטת 27 -‬
‫לא לימדו אותך לדפוק?‬
‫זאת היית את.‬
‫את לקחת אותה.‬
‫מה?‬
‫רק את ראית אותי שם אותה שם.‬
‫איפה קלטת 27, לעזאזל?‬
‫הוא שלח אותך, נכון?‬
‫את עובדת בשבילו, נכון?‬
‫אני נשבעת שלא לקחתי כלום.‬
‫אל תדאגי, טוב? זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫זו לא הייתה התוכנית שלך מההתחלה?‬
‫בגלל זה הזדיינת איתי ללא הפסקה?‬
‫לא, אני רק רוצה שנהיה ביחד, מותק.‬ ‫-כמובן, גם אני.‬
‫אני רוצה שנהיה צוות.‬ ‫-אנחנו צוות.‬
‫אז תגידי לי איפה היא.‬
‫איפה היא?‬
‫אניבל, בבקשה.‬
‫איפה היא?‬
‫חתיכת כלבה.‬
‫בואי לפה.‬
‫מה עשית?‬
‫היא גנבה ממני.‬
‫הכלבה גנבה…‬
‫היא לא גנבה כלום.‬
‫אתה רוצה את הקלטת?‬
‫תקשיב טוב ותעשה כדבריי.‬
‫אם נראה לך שאציית לשתי זונות בוגדניות,‬ ‫את טועה.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫האנשים שלי בחוץ.‬ ‫-הם נהנים מההופעה.‬
‫אתה לבד,‬ ‫ובעוד חצי שעה אתה צריך לספק את זה. תבחר.‬
‫מה אתן רוצות?‬
‫את הדרכונים ו־100,000 אירו.‬
‫אין מצב.‬ ‫את יודעת שאין לי כל כך הרבה כסף בכספת.‬
‫לא בכספת, אבל שנינו יודעים שיש לך.‬
‫תשחרר אותנו‬ ‫ואני נשבעת שלא תשמע מאיתנו שוב.‬
‫כלבות מזדיינות.‬
‫בסדר.‬
‫ניצחתן.‬
‫גם את של קימי.‬
‫נראה לי שהכול שם.‬
‫זרקי אותו או שאירה לה בראש.‬
‫אל תקשיבי לו, קנדנס.‬
‫זרקי אותו!‬ ‫-לא!‬
‫אם לא תירי, הוא יהרוג את שתינו.‬
‫תשתקי!‬ ‫-תירי בו!‬
‫קנדנס, בבקשה!‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫ככה את מודה לי על כל מה שעשיתי בשבילך?‬
‫חתיכת כלבה!‬
‫את סתם זונה מזדיינת כמו כל השאר.‬
‫את בסדר?‬
‫לא יודעת. ואת?‬
‫מה נעשה?‬
‫תני לי לחשוב.‬
‫תתפשטי.‬
‫מה?‬ ‫-תורידי את הבגדים שלך.‬
‫תסיימי להתלבש, מהר.‬
‫למה את רוצה את הדרכון שלי?‬
‫כשהמשטרה תזהה את הגופה, הם יחשבו שזו את.‬
‫תסתכלי עליי, מותק.‬ ‫את יכולה להפוך למי שתרצי.‬
‫אף אחד לא יחפש אותך.‬ ‫-אבל הם יחפשו אותך.‬
‫לא, הם יחפשו את אניבל.‬
‫הם יחשבו שלא יכולתי לבגוד בו ושברחנו ביחד.‬
‫שתינו נוכל להתחיל מחדש.‬
‫מה עם קימי?‬
‫ניאלץ לעזוב אותה.‬
‫מה לעזאזל? אני לא אעזוב אותה.‬
‫עכשיו כשאניבל מת, קימי תוכל להתחיל מחדש.‬
‫ומישהו צריך להגיד לשוטרים שהבגדים שלך.‬
‫את ואני צריכות להיעלם,‬ ‫קימי תהיה האליבי שלנו.‬
‫אבל היא תחשוב שאני מתה!‬
‫אני לא יכולה לעשות לה את זה.‬ ‫-את חייבת!‬
‫אחרת כולנו נמות!‬
‫זה יהיה ביטוח החיים שלנו.‬
‫אנחנו צריכות להבין איך להיפטר ממנו.‬ ‫בן זונה.‬
‫אל תדאגי, נמצא מישהו שיטפל בך אחר כך.‬
‫קנדנס.‬
‫הכול יסתדר. אני נשבעת שהכול יסתדר.‬
‫איך את מרגישה, מותק? מה שלומך?‬
‫תראי לי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫ניפטר ממנו ונלך. זה יהיה ממש מהר.‬
‫קחי את הקצה הזה.‬
‫מהר. קחי את הדברים שלך.‬
‫תחזיקי מעמד, כמעט סיימנו.‬
‫היי, זאת קימי. תשאירו הודעה.‬
‫היי, קימי. זאת אמה.‬
‫מותק, התוכנית בוטלה. הכול השתבש.‬
‫אניבל תפס את קנדנס‬ ‫כשהוא חיפש את הקלטת והשתגע.‬
‫הוא הרג אותה, קימי. אניבל הרג את קנדנס.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות משהו,‬ ‫אבל זה קרה ממש מהר.‬
‫אניבל ממש דואג שקסנדרה תספר הכול למשטרה.‬
‫הוא מאיים עליי.‬
‫אני חייבת ללכת איתו. אין לי ברירה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת שסיבכתי אותך בבלגן הזה.‬ ‫בחיים לא חשבתי שזה ייגמר ככה.‬
‫- קנדנס -‬
‫אני מקווה שתוכלי לסלוח לי יום אחד.‬
‫בהצלחה, מתוקה.‬
‫- סליחה -‬
‫לא סלחתי לעצמי על שעזבתי את קימי.‬
‫אבל לא ידעתי איך ליצור איתה קשר‬ ‫בלי לבגוד באמה.‬
‫הייתי צריכה להחליט בשבריר שנייה.‬
‫ושבריר השנייה הזה רדף אותי כל הזמן הזה.‬
‫הצלקת שלך…‬
‫זו לא הייתה תאונת ילדות, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא יכלו לקחת אותי לביה"ח.‬
‫הן תפרו אותי כמיטב יכולתם.‬
‫באנו לברצלונה‬ ‫כי לאמה הייתה אשת קשר בפנימייה.‬
‫קרובת משפחה רחוקה‬ ‫שיכלה להשיג לנו תעודות לידה מזויפות‬
‫בשביל הדרכונים החדשים.‬
‫קנדנס!‬
‫היא פצועה.‬ ‫-פצועה?‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫קנדנס.‬
‫מה קרה לה?‬
‫מה נעשה?‬
‫את חייבת להכניס אותנו. אין לנו לאן ללכת.‬
‫היא הייתה זו שטיפלה בי,‬
‫ושבועות לאחר מכן, היא סידרה הכול.‬
‫אמה, את מודעת לצעד שאת עומדת לנקוט?‬
‫אם תישארי איתנו, את חייבת לציית לחוקים.‬
‫את תחיי את חייך בין הקירות האלה.‬
‫זה בדיוק מה שאני צריכה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫מעתה והלאה, שמך יהיה‬
‫מריה לוחאן קאלבו.‬
‫- מריה לוחאן קאלבו הוטבלה בקהילה זו -‬
‫מה איתך, יקירתי?‬
‫מה תרצי שיהיה שמך?‬
‫דרך אגב, שמי מאט.‬
‫ושלך?‬
‫אוליביה.‬
‫אמה וקנדנס מתו לתמיד.‬
‫או שכך חשבנו.‬
‫החבאנו את הקלטות‬ ‫במקום הכי בטוח שיכולנו למצוא.‬
‫אני שמרתי מפתח אחד ואמה שמרה את השני.‬
‫בכל חייה של קנדנס,‬ ‫אתה היית הדבר הכי קרוב לחופש.‬
‫אז כשבניתי את חיי מחדש,‬
‫היה לי מזל לעשות את זה לצדך.‬
‫יש דברים מקנדנס שלעולם לא אוכל למחוק.‬
‫ודברים אחרים שהחלטתי לא למחוק.‬
‫בכל השנים האלה,‬ ‫אמה ואני מעולם לא ניתקנו קשר.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫אין בעיה.‬
‫נפגשנו בכל יום שני בגן החיות‬ ‫והכרחנו את עצמנו לקרוא לנו בשמות החדשים.‬
‫אני בהיריון.‬ ‫-אין מצב!‬
‫אמה המסכנה.‬
‫היא תמיד פחדה‬
‫שמישהו יבגוד בנו.‬
‫אני בטוחה שהרגו אותה בגלל הקלטות,‬ ‫בגלל 27 או כל קלטת אחרת.‬
‫האנשים שבקלטות יעשו הכול‬
‫כדי למנוע מהן להתפרסם.‬
‫מה הקשר של זה לנסיעה לברלין?‬
‫זאת זואי.‬
‫המשטרה עצרה אותה.‬
‫מאט, הם שחררו אותי לפני שעה,‬ ‫והם לקחו הכול מהמשרד שלי.‬
‫הם יגלו בקרוב איפה אתה.‬
‫תגיד לי איך אוכל לעזור.‬
‫אני אתקשר אליה.‬
‫מאט. אתם בסדר?‬
‫אנחנו מסתתרים. מה לעשות?‬
‫תכבו את הטלפונים, אל תשתמשו בכרטיסי אשראי,‬
‫ותגיד לי איפה אתם כי שאוכל לעזור.‬
‫אנחנו אצל מארה. היא בדרך.‬ ‫היא תשאיל לנו את המכונית שלה.‬
‫המצב נהיה מסובך.‬
‫המשטרה ביקשה צו כדי לצותת לטלפון שלך.‬
‫ובזמן שהם החזיקו בי,‬ ‫שמעתי שצו המעצר שלך כבר נמצא במדריד.‬
‫תהיו זהירים מאוד. טוב?‬
‫בסדר, תודה רבה.‬
‫בהצלחה.‬
‫זואי לא יכולה לעשות כלום. אנחנו לבד.‬
‫אוליביה, למה אמרת שאת נוסעת לברלין?‬
‫תספרי לי.‬
‫למה נעלמת בצורה כזו?‬
‫זה החלק הכי קשה.‬
‫יש לי בת.‬
‫קוראים לה פאולה.‬
‫מה לעשות?‬
‫יהיה בסדר. בואי לכאן.‬
‫נכנסתי להיריון כשעבדתי באל פראיסו.‬
‫רציתי הפלה, אבל אניבל לא הרשה לי.‬
‫עם הזמן,‬
‫למדתי לאהוב את החיים שצמחו בתוכי.‬
‫כשהיא נולדה,‬
‫הרגשתי כל כך הרבה אהבה‬
‫שחשבתי שהלב שלי יתפוצץ.‬
‫המשפחה שתמיד רציתי הייתה ממש שם.‬
‫קימי, פאולה ואני.‬
‫זה היה העתיד בשבילי.‬
‫אבל לאניבל היו תוכניות אחרות.‬
‫- אל פראיסו סטאר -‬
‫לא רציתי לוותר עליה, אבל מה יכולתי לעשות?‬
‫לגזור עליה לגדול בגיהינום?‬ ‫לחיות את החיים שלי?‬
‫הייתה לי הזדמנות להעניק לה משפחה ועתיד.‬
‫לא יכולתי להיות כל כך אנוכית.‬
‫אז אמה לקחה אותה משם‬ ‫כדי להציל אותה מכל זה.‬
‫- בזאת אני מעבירה משמורת על פאולה. -‬
‫כדי להציל אותה ממני.‬
‫- קנדידה איזבל רוסו -‬
‫זו הייתה הפעם האחרונה ששמעתי עליה‬ ‫עד שראינו את הבית.‬
‫כן?‬ ‫-זאת אוליביה קוסטה?‬
‫כן, זאת אני.‬
‫אני מתקשר בשם הוריה של פאולה,‬
‫הבת שמסרת לאימוץ.‬
‫מעולם לא הייתה שיחה מהעבודה‬ ‫או נסיעה לברלין.‬
‫באותו יום, העבר שלי חזר.‬
‫הסכמנו שהם ייקחו אותי לפאולה‬ ‫בתמורה ל־50,000 אירו.‬
‫ארצה למשוך 50,000 אירו, בבקשה.‬ ‫תוכלי לשים את זה פה?‬
‫הייתה לה בעיה, ורק אני יכולתי לעזור.‬
‫אם יש משהו שלמדתי,‬ ‫זה שאי אפשר לברוח מהעבר שלך.‬
‫לא משנה כמה נראה שקברת אותו.‬
‫את נראית ממש טוב לאישה מתה,‬
‫קנדידה איזבל רוסו.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫אני הבלש שחקר את הרצח שלך באל פראיסו סטאר.‬
‫אני חייב לשבח אותך, עבדת על כולנו.‬
‫הפנים המושחתות,‬ ‫ה־DNA שלך בחדר של הבחורה השנייה…‬
‫איש לא חשב שמשהו לא בסדר.‬
‫עוד זונה שהוכתה למוות על ידי הסרסור שלה.‬
‫עד שכמה שנים אחרי זה, כמה הורים מודאגים‬
‫שכרו אותי כדי למצוא‬ ‫את האם הביולוגית של הבת שלהם.‬
‫אבל משהו לא היה כשורה.‬
‫לפי הנתיחה, לאישה המתה‬ ‫הייתה תסמונת אי־רגישות לאנדרוגן.‬
‫הפרעה גנטית שמשמעותה שהיא לא יכלה ללדת.‬
‫- איי־איי־אס‬ ‫לחפש -‬
‫ומשם…‬
‫בינגו.‬
‫איך אדע שהיא הבת שלי?‬
‫גנטיקה זה דבר מדהים, לא?‬
‫היא כפילה שלך.‬
‫שניכם…‬
‫יכולתם לפברק את כל זה.‬
‫- פאולה -‬
‫הם אמרו שלפאולה יש מחלת כליות מולדת.‬
‫היא צריכה כליה, או שהיא תמות.‬
‫לכן ההורים שלה חיפשו אותי.‬
‫איך את יודעת שזה נכון רק מתמונה?‬
‫זאת היא, מאט. אני יודעת.‬
‫איך את יכולה להיות בטוחה?‬
‫ומה המשמעות של הסרטונים ששלחת לי?‬
‫לא שלחתי לך כלום, אמרתי לך.‬ ‫-לא?‬
‫הם הגיעו מהטלפון שלך.‬
‫אני לא יודעת. גם אני לא מבינה את זה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫חיכיתי המון זמן‬ ‫עד שהם ארגנו פגישה עם ההורים של בתי.‬
‫נרדמתי. לא יודעת, אולי הם סיממו אותי.‬
‫אוליביה, שום דבר מזה לא הגיוני.‬
‫אם זה היה שקר, לא הייתי מקבלת את זה.‬
‫אביה שלח את זה היום.‬
‫זה אמיתי, מאט.‬
‫- מחר ב־23:00‬ ‫כיכר סנטה אאוחניה, מרבייה -‬
‫בתי מחכה במרבייה.‬
‫אז את צריכה ללכת? הבת שלך שם?‬
‫אני לא אנטוש אותה שוב.‬ ‫-את לא רואה שהם משחקים בנו?‬
‫מי, מאט?‬ ‫-לא יודע. תגידי את.‬
‫אוליביה, מה קרה?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫תספרי לי.‬
‫תסתכל‬‫י‬‫ עליי. ניפטר ממנו ונלך.‬
‫הוא זז לפני שזרקנו אותו מהסיפון.‬
‫זה נגמר. בואי נזיז אותו.‬ ‫-זהירות!‬
‫קדימה!‬
‫הוא היה בחיים, מאט. בחיים.‬
‫אבל אין סיכוי שהוא יכול היה לשרוד.‬
‫זאת מארה. תכבי את הטלפון.‬
‫כיביתי.‬
‫תסתובבי!‬
‫ידיים על הראש.‬
‫תסתובבי.‬
‫על הברכיים.‬
‫צאי החוצה.‬
‫קדימה, צאי החוצה.‬
‫מאט.‬
‫הם שחררו אותי לפני שעה,‬ ‫והם לקחו הכול מהמשרד שלי.‬
‫הם יגלו בקרוב איפה אתה.‬
‫תחזור אליי כשתוכל.‬
‫המשטרה ביקשה צו כדי לצותת לטלפון שלך.‬
‫ובזמן שהם החזיקו בי,‬ ‫שמעתי שצו המעצר שלך כבר נמצא במדריד.‬
‫זאת הייתה היא. השוטרת רוצה לדפוק אותי.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫הם יאשימו אותי במותם של סאז וגיארדו.‬
‫אספר להם את מה שסיפרתי לך.‬
‫הם לא יאמינו. הם תפסו עבריין.‬
‫קחי אותה ותשחררי אותה, כמו שסיכמנו.‬
‫למה אני?‬
‫כי מעכשיו, אנחנו נטפל בזה.‬
‫לא, זה גם התיק שלי.‬
‫כבר לא.‬
‫מתאו וידאל ואוליביה קוסטה, אתם מוקפים.‬
‫בואי נלך.‬
‫תצאו ונעשה את זה בדרך הקלה.‬
‫אזהרה אחרונה.‬
‫תצאו מייד.‬
‫אנחנו יוצאים.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אתה צודק. הם מחפשים אותך, אבל לא אותי.‬
‫מה?‬
‫תקשיב לי.‬
‫אתה חייב לזכור את זה.‬ ‫-לא.‬
‫מחר. מרבייה.‬
‫כיכר סנטה אאוחניה ב־23:00.‬ ‫-אני לא אלך.‬
‫תקשיב לי, מאט! אין להם שום דבר עליי.‬
‫אני לא אלך…‬ ‫-אין להם כלום.‬
‫תסמוך עליי. בבקשה.‬
‫אזהרה אחרונה.‬
‫יש לכם 30 שניות לצאת, או שנשתמש בכוח.‬
‫קדימה.‬
‫צאו עם הידיים למעלה!‬
‫ידיים למעלה, קדימה!‬
‫על הרצפה.‬
‫וידאל לא יצא. כנסו לשם.‬
‫אין זכר למתאו וידאל בבית.‬
‫איפה הוא?‬
‫איפה מי?‬
‫תודיעו לכל היחידות.‬ ‫איש לא ישן עד שנמצא את מתאו וידאל.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬