EN ORIGINAL-MINISERIE FRÅN NETFLIX
-Var har du varit? -Jobbat med ekorrfejs.
-Kul för dig. -Jag får alltid tråkmånsarna.
-Okej, då går vi. -Vänta, vi tar en drink.
-Snälla. -Det finns inget här runt.
-Där är Stein. -De släpper inte in oss.
Låt mig sköta det.
-Vad sa du? -Jag lovade honom tio minuter på toan.
-Om Aníbal får höra… -Skit i honom.
Jag kan göra vad fan jag vill på min lediga kväll.
Två tequila.
Tack.
Husets specialitet.
-Vad är det i? -Det är en överraskning.
För mamma och pappa.
Känner du henne?
Men du vill väl?
Vad tror du?
Gå dit.
Gå själv.
Okej. Kan du hålla min vigselring?
Kom igen.
Det finns en snygging där borta som inte kan sluta stirra på dig.
Han är riktigt snygg.
-Kom igen. -Nej.
-Wow, vad snygg! -Sluta. Det är vår kväll och därmed basta.
Okej, jag är tyst.
Död åt alla män.
Död.
Hon är inte själv. Prata med dem och be den andra att gå…
-Nej… Det har gått 18 månader… -Mat.
Dags att betala.
Om snyggingen kommer och du behöver hjälp, skrik bara.
-Okej. -Riktigt högt.
Borde jag gå?
Ja. Det är nu eller aldrig.
Kom igen.
Får jag?
Den är ledig.
Och din vän?
-Var är hon? -Troligtvis på väg in i trubbel.
Går du hit ofta?
-Allvarligt? -Vad sa jag?
Förlåt.
Jag trodde inte att nån använde den repliken längre.
Förlåt.
Är det så uppenbart?
Jag har inte gjort det här på länge.
Oroa dig inte.
Det är som att cykla.
Hästar.
Massor av hästar på en stor ranch
med snöiga berg.
Eller hur? Nej! Inte hästar, de är kor.
-Kor. -Där har vi det.
-Du vallar kor i Sierra Nevada. -Du har rätt. Jag är cowboy.
-Seriöst? -Nej. Du behöver nog mer träning.
Få se, låt mig försöka.
-Wow, otroligt. -Säg inget om det är illa.
Jag ser bara bra saker.
Jag ser fester,
skratt, en rolig tjej med många vänner.
Folk vill vara nära dig, men du behöver också egen tid.
Kom igen. Nu skålar vi.
Bakom fasaden står en flicka som ingen känner.
En oupptäckt skatt.
-Förlåt, jag tråkar ut dig. Jag… -Nej, förlåt.
Förlåt.
Ska vi dra?
-Va? -Kom.
Förresten, jag heter Mat.
Och du?
Alla har kallat dig Olivia Costa i åratal,
men ditt riktiga namn är Cándida Isabel Russo.
Din familj kallar dig Isa.
Kunderna kallar dig Candance.
Du föddes i Mexikos fattigaste stadsdel.
Du har alltid tänkt att tre namn var för många
för nån som inte ens förtjänade ett.
Mamma, vakna.
Du känner inte din pappa och minns inte din mamma.
Mamma!
Ibland är du tacksam för det.
När du är fem inser du att bara en familj kan göra dig lycklig.
Glasögonorm!
Men barnhemmet är en daglig påminnelse om att du aldrig får en.
I åratal är ett vykort från okända kusiner ditt enda hopp.
Du svär att göra allt för att få det att ske.
HÄLSNINGAR FRÅN SPANIEN! DINA KUSINER
Du flyr barnhemmet och tar dig till Spanien
i tron att det värsta är över.
Men det har bara börjat.
Hej. Paco?
Ingen familj, inga pengar och inga papper.
Du blir ett spöke i allas ögon.
Två år senare
sover du fortfarande på gatan.
Just då får du en glimt av avgrunden.
Du inser att du kommer att utvisas tillbaka till stället du flydde från.
Och när du tror att slutet är nära…
Vad söt du är.
…erbjuds du en utväg.
-Läget? -God kväll.
Kom igen, räkna. Det tar ett tag.
Aníbal Ledesma stoppar utvisningen.
-Hennes ID. -Tack.
Sköt om dig.
Underbart. Det här är en stor familj.
-Eller hur, älskling? -Ja.
Ja, sötnos.
Du kommer att känna dig som hemma.
Han lovar dig papper för att stanna i Spanien
och får dig att tro att du äntligen har en framtid.
Det du inte vet är att framtiden kommer till ett pris du aldrig kan betala.
Du börjar jobba på klubben som servitris och dansare.
Men så betalar du inte din skuld.
Härligt. Ha det så kul!
Den dagen dör lilla Isa för alltid.
Du blir Candance Russo, Aníbal Ledesmas slav.
Men i det mörkaste hålet
hittar du kärleken du alltid letat efter.
Kimmy blir en modersfigur som alltid finns där för dig.
Hon ger dig det enda rådet som har hjälpt dig att överleva.
Att sluta vara dig själv med kunderna.
Man måste bära mask,
skapa en personlighet som skyddar en från smärtan.
Men det räcker inte alltid.
Du vet vad som sker efter applåderna.
Och du känner dig eländig.
Tills den dagen en kille ser på dig med de oskyldigaste ögonen du nånsin sett
och frågar vad du heter.
Förresten, jag heter Mat.
Och du?
Olivia.
Jag är fortfarande Olivia.
Samma person som du träffade på baren,
som du har varit med all denna tid.
Du har ljugit för mig i åratal.
Jag trodde att det låg bakom mig. Förlåt.
Du borde ha berättat.
-Jag var för rädd. -Rädd för vad?
Jag svalde min rädsla och skuld för att vara ärlig.
Jag har berättat allt.
Det var inte lätt för mig.
-Tror du det var det för mig? -Nej, förlåt. Jag menade det inte så.
Jag visste inte bättre.
Innan jag träffade dig hade jag bara känt rädsla.
Du, det här livet…
Allt var en dröm jag aldrig trodde att jag kunde ha.
Och… jag kunde inte förlora dig.
Jag kunde inte sätta Emma i fara.
Det kan vara polisen.
-Mara, ringde du precis? -Ja, det var jag.
För att säga att jag precis åkte.
-Och Jorge? -Han frågade inte och säger inget.
-Jag är där om 40 minuter. -Okej, skynda dig.
Det var Mara. Hon är på väg.
Visste du att jag tillbringade min första natt efter fängelset här?
Isma och Mara tog hand om mig.
Tack vare dem fick jag en ny chans.
Jag visste inte om jag förtjänade det.
Jag vet inte vad som hade hänt om vi inte hade träffats.
Inte jag heller.
Vi räddade varandra den kvällen.
Du sa att du inte förtjänade att ha träffat mig.
Jag tänkte att det var tvärtom.
Det var därför jag skippade dejten dagen efter.
Men vi fann varandra igen.
Det finns en sak jag aldrig ljugit om.
Jag älskar dig.
Mer än allt annat i världen.
Hur lyckades du komma undan allt det där?
Tack vare Emma.
Det var därför jag måste skydda henne.
-Det är en lång historia. -Vi har tills Mara kommer.
Aníbal satte oss att jobba varje kväll.
Han tjänade mycket pengar på oss.
Men det räckte inte för honom, så han använde oss i en ny verksamhet.
Vad gör vi här?
Det var början på slutet för honom.
Och där Emma kommer in i bilden.
Älskling!
Ert tempel.
En plats utan regler där ni är mina ryttare,
mina väktare.
Alla som kommer hit är anonyma, ett nummer.
Endast jag vet identiteten bakom varje nummer.
Om den regeln bryts, blir det konsekvenser.
Vad menar du med väktare? Vad ska vi vakta?
Visa dem, älskling.
Du vet vad jag tycker om det här.
Gör det.
Mina damer…
…mina senaste rekryter.
Den mest värdefulla varan.
Ni tar hand om den.
Det var unga flickor.
Aníbal rekryterade dem på samma vis som oss,
genom att ta deras pass och hota dem.
Vår plikt var att övervaka de vilda orgierna.
Ryktet spreds.
Fler och fler jävlar betalade en förmögenhet för att komma in.
Vi visste att de var viktiga män.
Få hade råd med att komma in.
Det vi inte visste var
vad en man är kapabel till utan sitt ansikte.
I månader våldtog de där odjuren de stackars flickorna.
De torterade dem, och vi kunde inte stoppa det.
Det fanns en jävel i synnerhet som släppte ut sina aggressioner.
Den dagen förändrades allt för alltid.
Lämna mig inte ensam med honom.
Varför tar du inte mig?
-Vi måste stoppa den jäveln. -Vad ska vi göra?
Vi måste hämta Aníbal. Lugn.
Hjälp mig!
Snälla!
Det är okej.
Det är okej. Det är över.
Mår du bra?
Låt mig se.
Vad hände?
Lavanda!
Candance!
Lavanda!
Gå inte in ensam!
Lavanda!
Öppna, din jävel!
Kimmy, vi måste ringa Aníbal!
Nej!
Lavanda!
Öppna!
De kom inte ut.
Vi ringde Aníbal, men han lät oss inte se vad som hade hänt.
Emma berättade senare.
Jag fattar mig kort, för jag har varit på båten hela natten och blivit hes.
Möt Cassandra.
Från och med nu bor hon med er och tar Lavandas plats.
Hennes "plats". Är det allt hon var för dig?
Det här är ett företag. Vi har inte tid för känslor.
Det är över.
-Inga fler orgier. -Ursäkta?
Du hörde.
Candance och jag fyller klubben utan att klaga, men du har gått för långt.
Vi låter dig inte utsätta flickorna för vildarna längre.
Ni gör som jag säger, som alltid.
Jag undrar hur du öppnar klubben imorgon om vi vägrar.
Ser man på.
Vi verkar ha en fackföreträdare.
Vad mer, Kimmy?
En arbetsvecka på 35 timmar?
Betald ledighet?
-Lite värdighet skulle räcka. -Vet du vad?
Om du ska be om nåt, måste du vara säker på att du förtjänar det.
Tror du att du gör det?
-Kimmy! -Nå?
Släpp mig!
Din jävla…
Din jävla slyna.
Kimmy!
Förtjänar du det? Jag hör dig inte.
-Nå, din slyna? Förtjänar du det? -Släpp, din jävel!
-Aníbal. -Jag hör dig inte, Kimmy.
-Nu då? -Aníbal, sluta.
-Dra åt helvete. Jag bankar skiten ur dig. -Hallå! Hon måste jobba imorgon.
Jag är ledsen att du såg det där.
De bad om det.
Det är okej, raring.
Ska jag ringa en läkare?
Nej.
-Jag vill inte få dig i trubbel. -Vad är det med hon nya?
Hon är en liten satkärring.
Var försiktig runt henne.
Emma.
Varför är du med honom?
Att vara med honom gör mig inte friare än er.
Gråt inte, raring.
Aníbal måste sota för det här.
Det ska han.
Jag lovar.
Kom.
Jag vågade aldrig använda den. Men vi behöver den nog nu.
Kimmy…
-Jag lovar att vi kommer härifrån. -Aníbal har våra pass.
Vi köper nya.
Jag har sparat pengar. Inte mycket, men om några år har vi mer.
Lita på mig, raring.
Vi ska komma härifrån.
Vi dansade för honom. Vi knullade för honom.
Vi var hans slavar, men vi fick behålla vår dricks.
Vi stal små summor för att inte bli påkomna.
Emma visste att det var vi.
Vem fan stjäl från mig?
Men hon skyddade oss.
Hon skyddade oss från allt,
förutom henne.
Vi gjorde det.
Titta.
Det är otroligt.
Vet du att vi kan börja om med det vi har?
Jag kan inte fatta det.
BAND 27
Knackar du aldrig?
Jag ville bara säga att Kimmy och Candance tänker blåsa dig.
Värst vad ni har varit sparsamma.
Hur mycket är det?
Räkna.
Ett tusen.
Två tusen.
Fem tusen.
Kimmy!
Candance!
Släpp mig! Kimmy!
Kimmy!
-Kom hit, din skitstövel. -Släpp mig, din jävel!
-Kimmy! -Candance!
Kimmy!
Vad är det?
Vad är det, din skitstövel? Säg det rakt ut.
Emma bestämde sig för att göra uppror mot Aníbals terrorvälde.
Hon tog fram en plan för oss tre att fly.
Polisen hade erbjudit henne ett avtal om hon gav dem information om Aníbal.
De trodde att de kunde stoppa honom.
Aníbal startade en till verksamhet vid orgierna.
Minderåriga är lönsamma, men utpressning är ännu bättre.
Jag vet inte deras namn.
Aníbal döljer deras identiteter och ger dem nummer.
De är välkända, gifta män med pengar.
Ni kan inte föreställa er hur mycket de har betalat honom.
Vet du var stålarna är?
Nej, men banden finns i hans kassaskåp. Jag kan kombinationen.
Vi kan utpressa Aníbal. Släpper han oss inte, förstör vi banden.
Förlorar han banden, spelar han bara in nya.
Vi är inte intresserade av alla band, bara ett särskilt.
Aníbal utpressade fel person.
En mäktig man som kan förstöra honom och hans verksamhet.
Den jäveln som dödade Lavanda.
Hans band är nummer 27.
Får vi tag på det, har vi Aníbal i vår hand.
-När överlämnar han det? -Vid midnatt på torsdag.
Vi måste få ut honom så att jag får tag på banden.
Jag är med kund hela dagen i Puerto Banús på torsdag.
Jag gör det.
Du kan inte göra det ensam.
-Nu eller aldrig. -Lägg dig inte i.
Kimmy, lyssna på mig. Det kan vara vår sista chans.
Allt blir bra.
Jag lyckades övertala Kimmy och gick vidare med Emmas plan.
Gå till omklädningsrummet om ni behöver mer smink…
Vi passade på medan Aníbal gick sin rond innan klubben öppnas,
så att Emma kunde smyga in på hans kontor.
Vi måste stjäla bandet precis innan hans möte med nummer 27,
så att Aníbal inte hade nåt annat val än att acceptera våra krav.
Han måste ge tillbaka passen,
som han hade i ett fack i kassaskåpet,
och pengar nog för att lämna staden och det här livet bakom oss.
Den där morgonen
begav sig Kimmy till Puerto Banús.
Jag minns hur hon tittade på mig när vi sa adjö.
Jag visste det inte då, men det var sista gången jag såg henne.
-Säkert att jag inte ska stanna, älskling? -Inte nu.
Drick upp och gå. Jag har ett möte.
Nej.
Det här får inte hända.
Vad är det, älskling? Fattas det nåt?
BAND 27
Knackar du aldrig?
Det var du.
Du tog det.
Vadå?
Du är den enda som såg mig lägga det där.
Var fan är band 27?
Han skickade dig.
-Du jobbar för honom, va? -Jag svär att jag inte tog nåt.
Oroa dig inte. Det är okej.
Det är okej.
Var inte det planen från början?
Det var därför du gav mig fitta hela tiden.
-Nej, jag vill att vi ska vara ihop. -Självklart, jag med.
-Jag vill att vi ska vara ett team. -Vi är ett team.
Så berätta var det är.
Var är det?
Aníbal, snälla.
Var är det?
Din slyna.
Kom hit.
Vad har du gjort?
Hon stal från mig.
Slynan stal…
Hon stal inget.
Vill du ha bandet?
Lyssna och gör som jag säger då.
Om du tror att jag lyder två horor, har du fel.
Du har inget val.
-Mina män är utanför. -De njuter av showen.
Du är ensam, och om 30 minuter måste du leverera det här. Ditt val.
Vad vill ni ha?
Våra pass och 100 000 euro.
Glöm det. Du vet att jag inte har så mycket i kassaskåpet.
Inte där, men vi vet att du har det.
Låt oss gå, så ser du oss aldrig igen.
Era jävla subbor.
Okej. Ni vinner.
Kimmys också.
Allt är nog där.
Släpp den, annars skjuter jag.
-Lyssna inte på honom. -Släpp den!
Om du inte skjuter, dödar han oss båda.
-Håll käften! -Skjut honom!
-Candance, snälla! -Jag kan inte.
Är det här tacken för allt jag gjort?
Jävla subba!
Du är bara en jävla hora som de andra.
Är du okej?
Jag vet inte. Är du det?
Vad gör vi?
Låt mig tänka.
Klä av dig.
-Va? -Ta av dig kläderna.
Klä på dig, snabbt.
Varför vill du ha mitt pass?
Polisen kommer att tro att det är du.
Titta på mig, raring. Du kan bli vem du vill.
-Ingen kommer att leta efter dig. -Men de letar efter dig.
Nej, de letar efter Aníbal.
De tror att jag ångrade mig och flydde med honom.
Vi kan båda börja om.
Kimmy, då?
Vi måste lämna henne.
Vad säger du? Jag lämnar henne inte här.
Nu när Aníbal är borta kan Kimmy börja om.
Och nån måste säga till polisen att kläderna är dina.
Du och jag måste försvinna, och Kimmy blir vårt alibi.
Men hon tror att jag är död!
-Jag kan inte göra så mot henne! -Du måste! Annars dör vi allihop!
Det här är vår livförsäkring.
Vi måste ta reda på hur vi kan bli av med honom. Den jäveln.
Oroa dig inte, vi hittar nån som behandlar dig.
Candance.
Det ordnar sig. Jag lovar att allt ordnar sig.
Hur mår du, raring?
Visa mig.
Titta på mig.
Vi dumpar honom och drar. Det går snabbt.
Ta den änden.
Fort. Ta dina grejer.
Håll ut, vi är nästan klara.
Hej, det är Kimmy. Lämna ett meddelande.
Hej, Kimmy. Det är Emma.
Glöm planen. Allt gick fel.
Aníbal kom på Candance och fick spel.
Han dödade henne. Aníbal dödade Candance.
Jag önskar att jag kunde ha gjort nåt, men allt hände så fort.
Aníbal är rädd att Cassandra ska berätta allt för polisen.
Han hotar mig.
Jag måste följa med honom. Jag har inget val.
Förlåt mig.
Förlåt att jag drog in dig. Jag trodde inte det skulle sluta så här.
Jag hoppas du kan förlåta mig en dag.
Lycka till, raring.
FÖRLÅT MIG
Jag kan inte förlåta mig själv för att ha lämnat Kimmy.
Jag visste inte hur jag skulle ta kontakt utan att avslöja Emma.
Det hände på ett ögonblick.
Och det ögonblicket har hemsökt mig all denna tid.
Ditt ärr…
Du slog dig inte när du var liten, va?
Nej.
De kunde inte ta mig till sjukhuset.
De gjorde sitt bästa.
Vi kom till Barcelona för att Emma hade kontakter på ett internat.
En avlägsen släkting som kunde fejka födelseattester
för våra nya pass.
Candance!
-Hon är skadad. -Skadad?
Varför sa du inget?
Vad är fel?
Vad ska vi göra?
Du måste hjälpa oss. Vi har ingenstans att ta vägen.
Hon tog hand om mig.
Några veckor senare hade hon ordnat allt.
Emma, är du säker på det här?
Om du stannar måste du följa våra regler.
Du kommer att leva ditt liv här inne.
Det är precis vad jag behöver.
Då så.
Från och med nu heter du
María Luján Calvo.
MARÍA LUJÁN CALVO DÖPTES I DENNA FÖRSAMLING
Och du, vännen?
Vad vill du heta?
Förresten, jag heter Mat.
Och du?
Olivia.
Emma och Candance hade dött för gott.
Trodde vi.
Vi gömde banden på det säkraste stället vi kunde hitta.
Jag behöll en nyckel och Emma den andra.
I hela Candances liv var du det närmaste hon kom friheten.
Så när jag började om…
…hade jag tur nog att göra det med dig.
Det finns saker jag aldrig kan radera.
Och saker jag bestämde mig för att behålla.
I alla dessa år har Emma och jag hållit kontakten.
-Förlåt att jag är sen. -Det är okej.
Vi träffades på zoo varje måndag och kallade varandra våra nya namn.
-Jag är gravid. -Lägg av!
Stackars Emma.
Hon var alltid rädd att nån skulle förråda oss.
De dödade henne säkert för banden,
för nummer 27 eller nåt av de andra.
Männen på banden gör allt för att stoppa att de kommer ut.
Vad har det med Berlin att göra?
-Det är Zoe. -Polisen tog henne.
Mat, de släppte mig för en timme sen och tog allt från mitt kontor.
De vet snart var du är.
Säg hur jag kan hjälpa er.
Jag ringer henne.
Mat.
-Är ni okej? -Vi gömmer oss. Vad gör jag?
Stäng av telefonen, använd inte kreditkort och säg var du är, så jag kan hjälpa dig.
Vi är hos Mara. Hon är på väg. Vi får låna hennes bil.
Det har blivit komplicerat.
Polisen har begärt att få avlyssna din mobil.
Och jag hörde att din arresteringsorder redan finns i Madrid.
-Var försiktig, okej? -Okej, tack.
Lycka till.
Zoe är ingen hjälp. Vi får klara oss själva.
Olivia, varför sa du att du skulle till Berlin?
Berätta.
Varför försvann du så där?
Det här är det svåraste.
Jag har en dotter.
Hon heter Paula.
Vad ska jag göra?
Det löser sig. Kom.
Jag blev gravid medan jag jobbade på El Paraíso.
Jag ville göra abort, men Aníbal lät mig inte.
Med tiden lärde jag mig älska livet som växte inom mig.
När hon föddes kände jag så mycket kärlek
att jag trodde att jag skulle explodera.
Familjen jag alltid ville ha fanns där.
Kimmy, Paula och jag.
Det var framtiden för mig.
Men Aníbal hade andra planer.
Jag ville inte ge bort henne, men vad kunde jag göra?
Döma henne att växa upp i det helvetet? För att få mitt liv?
Jag fick chansen att ge henne en familj och framtid.
Jag kan inte vara så självisk.
Så Emma tog bort henne för att rädda henne från allt det där.
JAG ÖVERLÄMNAR HÄRMED VÅRDNADEN ÖVER PAULA…
För att rädda henne från mig.
Det var det sista jag hörde om henne tills husvisningen.
-Hallå? -Olivia Costa?
Ja, det är jag.
Jag ringer å Paulas föräldrars vägnar, dottern du adopterade bort.
Det fanns aldrig nåt jobbsamtal eller nån resa till Berlin.
Den dagen kom mitt förflutna tillbaka.
De skulle ta mig till Paula för 50 000 euro.
Jag vill ta ut 50 000 euro. Kan du lägga allt här?
Hon hade problem, och enbart jag kunde hjälpa henne.
Om jag har lärt mig nåt, är det att du aldrig kan fly ditt förflutna.
Oavsett hur väl du tror att du har gömt det.
Du ser bra ut för en död kvinna,
Cándida Isabel Russo.
Hur hittade ni mig?
Jag är inspektören som utredde mordet på El Paraíso Star.
Det måste jag medge. Du lurade oss alla.
Det vanställda ansiktet, ditt dna i den andra flickans rum…
Ingen anade att nåt var fel.
Ännu en hora slagen till döds av sin hallick.
Tills flera år senare, då några oroliga föräldrar
anlitade mig för att hitta deras adoptivdotters mor.
Men det var nåt som inte stämde.
Enligt obduktionen hade den döda kvinnan androgenokänslighet,
en störning som innebar att hon inte kunde få barn.
Och just då
sa det bingo.
Hur vet jag att hon är min?
Genetik är otroligt, eller hur?
Hon är din dubbelgångare.
Ni två kunde ha förfalskat allt det här.
De sa att Paula har en medfödd njursjukdom.
Hon behöver en njure, annars dör hon.
Det var därför föräldrarna sökte mig.
Hur vet du att det är sant bara av ett foto?
Det är hon. Jag vet det.
Hur kan du vara så säker?
Och vad betyder filmerna du skickade mig?
-Jag skickade inget. -Inte?
De kom från din telefon.
Jag vet inte. Jag fattar inte heller.
Jag vet inte.
Jag väntade medan de ordnade ett möte med min dotters föräldrar.
Jag somnade. Jag vet inte, de kanske drogade mig.
Olivia, inget av det här är logiskt.
Om det vore en lögn hade jag inte fått det här.
Hennes pappa skickade det idag. Det är på riktigt.
IMORGON KL. 23.00. SANTA EUGENIA-TORGET, MARBELLA
-Min dotter väntar på mig i Marbella. -Så du måste gå? Är hon där?
-Jag kan inte överge henne igen. -Ser du inte att de lurar oss?
-Vem, Mat? -Säg det du.
Olivia, vad är det?
Det är inte möjligt.
Berätta.
Titta på mig. Vi dumpar honom och går.
Han rörde sig innan vi kastade i honom.
-Det är över. Vi flyttar honom. -Försiktigt!
Kom igen!
Han levde, Mat.
Men han kunde inte ha överlevt.
Det är Mara. Stäng av telefonen.
Okej.
Vänd dig om!
Upp med händerna.
Händerna på huvudet.
Vänd dig om.
Ner på knä.
Ut med dig.
Kom igen, ut.
Mat.
De släppte mig för en timme sen och tog allt från mitt kontor.
De vet snart var du är.
Ring tillbaka när du kan.
Polisen har begärt att få avlyssna din mobil.
Och jag hörde att din arresteringsorder redan finns i Madrid.
Det var hon. Den där snuten vill sätta dit mig.
-Vad gör vi? -Jag vet inte.
De anklagar mig för Sáez och Gallardos död.
-Jag ska berätta vad jag sa. -De köper det inte. De har en skyldig.
Ta henne och släpp henne, som vi kom överens om.
Varför jag?
-Från och med nu tar vi hand om det här. -Nej, det är mitt fall också.
Inte nu längre.
Mateo Vidal och Olivia Costa, ni är omringade.
-Kom. -Gör det här den enkla vägen. Kom ut.
Sista varningen.
Kom genast ut.
Vi kommer ut.
Lyssna på mig.
Du har rätt. De är ute efter dig, men inte mig.
-Va? -Lyssna på mig.
-Du måste komma ihåg det här. -Nej.
Imorgon. Marbella.
-Santa Eugenia-torget kl. 23. -Jag vägrar.
Lyssna på mig, Mat!
De har inget på mig.
-Jag tänker inte gå… -De har inget.
Snälla, lita på mig.
Sista varningen.
Ni har 30 sekunder på er innan vi kommer in med våld.
Kom.
Kom ut med händerna över huvudet!
Upp med händerna!
Ner på marken.
Vidal har inte kommit ut. Gå in.
Det finns inga tecken på Mateo Vidal i huset.
Var är han?
Var är vem?
Informera alla enheter. Ingen får vila innan vi hittar Vidal.
Undertexter: Borgir Ahlström