‎UN MINISERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎PRODUS DE ‎EL INOCENTE PRODUCCIONES
‎DUPĂ ROMANUL ‎THE INNOCENT ‎DE HARLAN COBEN
‎ADAPTAT DE ‎ORIOL PAULO ȘI JORDI VALLEJO
‎- Unde ai fost? ‎- La muncă cu fața de veveriță.
‎- Ce noroc ai. ‎- Mereu îmi pică plicticoși.
‎- Bine, hai. ‎- Stai, hai te rog să bem ceva.
‎- Te rog! ‎- Nu avem unde.
‎- La ‎Stein. ‎- Nu ne lasă să intrăm nici pe naiba.
‎Mă ocup eu.
‎- Ce i-ai spus? ‎- I-am promis zece minute în baie.
‎- Dacă află Aníbal… ‎- Dă-l naibii.
‎Pot să fac ce vreau în seara mea liberă.
‎Două tequila.
‎Mulțumesc.
‎Specialitatea casei.
‎Cu ce e?
‎E o surpriză.
‎Pentru tata și mama!
‎O cunoști?
‎Dar ți-ar plăcea, nu?
‎Tu ce crezi?
‎Hai, du-te.
‎Du-te tu.
‎Bine. Îmi ții verigheta?
‎Haide!
‎E un tip sexi ‎care nu-și mai ia ochii de la tine.
‎E super tare.
‎- Hai, du-te. ‎- Nu.
‎- Uau, e super tare! ‎- Nu, lasă. Azi e ziua noastră. Gata.
‎Bine, nu spun nimic.
‎Moarte bărbaților.
‎Moarte.
‎Nu e singură.
‎Vorbește cu ele și roag-o frumos să plece…
‎- Nu… A trecut un an… ‎- Mat.
‎Merg să plătesc taxele.
‎Dacă se dă tipul sexi la tine ‎și ai nevoie de ajutor, țipă.
‎- Da. ‎- Foarte tare.
‎Merg sau nu?
‎Da.
‎E șansa ta.
‎Hai!
‎Se poate?
‎E liber.
‎Și prietena ta?
‎- Nu… Unde e? ‎- Probabil se bagă în bucluc.
‎Vii des aici?
‎- Pe bune? ‎- Ce am spus?
‎Scuze.
‎Nu credeam că mai flirtează cineva așa.
‎Scuze.
‎E așa de evident?
‎N-am mai fost în joc de ceva vreme.
‎Stai liniștit.
‎E ca mersul pe bicicletă.
‎Cai.
‎O mulțime de cai la o fermă imensă…
‎cu munți înzăpeziți.
‎Nu-i așa? Nu! Nu sunt cai, sunt vaci.
‎- Vaci. ‎- Da, știu.
‎- Ești văcar în Sierra Nevada. ‎- Ai dreptate. Sunt văcar.
‎- Serios? ‎- Nu.
‎Cred că mai ai nevoie de antrenament.
‎Hai să încerc și eu.
‎- Ce văd aici! ‎- Dacă e rău, nu vreau să știu.
‎Văd doar de bine.
‎Văd petreceri…
‎râsete, o fată distractivă ‎cu mulți prieteni.
‎Toți vor să fie cu tine, ‎dar vrei să fii și singură.
‎Haideți, băieți! Să ciocnim naibii.
‎În spatele fațadei, ‎e o fată complet necunoscută.
‎O comoară nedescoperită.
‎- Scuze, te plictisesc. N-am vrut… ‎- Nu, scuze.
‎Îmi pare rău.
‎Vrei să plecăm?
‎- Cum? ‎- Hai!
‎Apropo, mă numesc Mat.
‎Dar tu?
‎De ani de zile, ‎toți îți spun Olivia Costa,
‎dar numele tău adevărat ‎e Cándida Isabel Russo.
‎Familia ta îți spune Isa.
‎Clienții te numesc Candance.
‎Te-ai născut ‎în cel mai sărac cartier din Mexic.
‎Trei nume ți s-au părut mereu prea multe,
‎nu meritai nici măcar unul.
‎Mamă, scoală!
‎Nu-ți cunoști tatăl ‎și nu-ți amintești de mama.
‎Mamă!
‎Uneori ești recunoscătoare pentru asta.
‎La cinci ani înțelegi ‎că vei fi fericită doar cu familie.
‎Aragaz cu patru ochiuri!
‎Dar orfelinatul îți amintește zilnic ‎că n-o vei avea niciodată.
‎Ani de zile,
‎o vedere de la veri necunoscuți ‎e singura ta speranță.
‎Juri că vei face orice ‎ca să devină realitate.
‎SALUTĂRI DIN SPANIA! ‎VERII TĂI
‎Fugi de la orfelinat și ajungi în Spania,
‎crezând că ce e mai rău a trecut.
‎Dar, de fapt, abia a început.
‎Bună! Paco?
‎Fără familie, fără bani și fără acte.
‎Devii o fantomă în ochii tuturor.
‎Doi ani mai târziu,
‎încă dormi pe stradă.
‎Și atunci ajungi să privești în abis.
‎Înțelegi că vei fi deportată ‎și că te vei întoarce de unde ai fugit.
‎Când crezi că s-a sfârșit…
‎Ești drăguță.
‎…ți se oferă o portiță de scăpare.
‎- Ce faci, șefu’? ‎- Bună seara!
‎Hai, numără-i. Va dura ceva.
‎Aníbal Ledesma oprește deportarea.
‎- Actele ei. ‎- O plăcere.
‎Ne mai vedem.
‎Minunat. Asta e o familie mare.
‎- Nu-i așa, dragă? ‎- Da.
‎Așa e, iubire.
‎Te vei simți ca acasă.
‎Îți promite că vei rămâne în Spania
‎și te face să crezi că vei avea un viitor.
‎Ceea ce nu știi
‎e că are un preț ‎pe care nu-l vei putea plăti niciodată.
‎Începi să lucrezi la club ‎ca chelneriță și dansatoare.
‎Dar nu-ți vei plăti datoria așa.
‎Grozav. Distracție plăcută!
‎În acea zi, ‎micuța Isa moare pentru totdeauna.
‎Devii Candance Russo, ‎sclava lui Aníbal Ledesma.
‎Dar în cea mai întunecată gaură
‎găsești iubirea pe care ai căutat-o mereu.
‎Kimmy devine o figură maternă ‎care îți va fi mereu alături.
‎Și îți va da singurul sfat ‎care te-a ajutat să supraviețuiești.
‎Să nu mai fii tu acolo, cu clienții.
‎Trebuie să porți o mască,
‎să devii un personaj ‎care să te apere de durere.
‎Dar nu e mereu suficient.
‎Știi ce urmează după aplauze.
‎Și te simți mizerabilă.
‎Dar într-o zi un băiat te privește ‎cu ochii cei mai puri pe care i-ai văzut
‎și te întreabă cum te numești.
‎Apropo, mă numesc Mat.
‎Dar tu?
‎Olivia.
‎Sunt tot Olivia, Mat.
‎Cea pe care ai cunoscut-o la bar,
‎cu care ai fost tot acest timp.
‎M-ai mințit ani de zile.
‎Credeam că se încheiase totul. ‎Îmi pare rău.
‎Trebuia să-mi fi spus.
‎- Îmi era prea frică. ‎- De ce?
‎Mi-am înghițit frica și vina ‎și am fost sincer.
‎Eu ți-am spus tot, Olivia.
‎- Nu-mi era așa ușor. ‎- Pentru mine a fost?
‎Nu, scuze. N-am vrut să spun asta.
‎N-am știut cum să fac.
‎Până ai apărut tu, ‎nu cunoscusem decât frica.
‎Tu, viața asta…
‎Totul era un vis ‎pe care nu credeam că-l pot avea.
‎Și… Nu puteam să te pierd.
‎Sau s-o pun pe Emma în pericol.
‎Poate e poliția.
‎- Mara, tu ai sunat aici acum? ‎- Da, eu am sunat.
‎Ca să-ți spun că am plecat.
‎- Și Jorge? ‎- N-a întrebat și nu va zice nimic.
‎- Ajung cam în 40 de minute. ‎- Grăbește-te, te rog.
‎Era Mara. Vine încoace.
‎Știi? Prima mea… ‎noapte în libertate am petrecut-o aici.
‎Isma și Mara m-au primit.
‎Datorită lor, am mai avut o șansă.
‎Dar nu eram sigur că o merit.
‎Nu știu ce aș fi ajuns ‎dacă nu te cunoșteam.
‎Nici eu.
‎Ne-am salvat reciproc în acea noapte.
‎Spuneai că nu meritai să mă cunoști.
‎Și eu mă gândeam constant că e invers.
‎De asta nici eu n-am mers ‎la întâlnire a doua zi.
‎Dar ne-am găsit iar.
‎Un lucru n-a fost niciodată minciună.
‎Te iubesc!
‎Te iubesc mai mult decât orice.
‎Cum ai reușit să scapi de acolo?
‎Emma m-a ajutat.
‎De asta trebuia s-o protejez.
‎- E o poveste lungă. ‎- Mai durează până vine Mara.
‎Aníbal ne programa în fiecare seară.
‎A făcut foarte mulți bani cu noi.
‎Dar nu i-au fost de ajuns, ‎așa că ne-a folosit într-o afacere nouă.
‎Ce facem aici?
‎Atunci a început declinul lui.
‎Și a intrat în scenă Emma.
‎Iubire!
‎Templul vostru.
‎Un loc fără reguli, ‎unde veți fi scutierele mele,
‎gardienele mele.
‎Toți care vor intra aici ‎nu vor avea nume, ci un număr.
‎Doar eu voi ști ‎identitatea reală a fiecărui număr.
‎Dacă regula asta e încălcată, ‎vor fi consecințe.
‎Cum adică gardienele tale? Ce vom păzi?
‎Arată-le, iubire.
‎Știi deja părerea mea.
‎Fă-o.
‎Domnișoarelor…
‎cele mai noi alese.
‎Cea mai prețioasă marfă.
‎Voi veți avea grijă de ea.
‎Erau copile.
‎Aníbal le recrutase la fel ca pe noi,
‎luându-le pașapoartele și amenințându-le.
‎Noi trebuia ‎să supraveghem orgiile sălbatice.
‎S-a răspândit vestea.
‎Veneau tot mai mulți afurisiți ‎și plăteau o avere.
‎Știam că erau cu vază.
‎Nu-și puteau permite mulți ‎prețul de intrare.
‎Ceea ce nu știam
‎era de ce e capabil un om ‎eliberat de fața lui.
‎Luni de zile, bestiile alea ‎le-au violat pe bietele fete.
‎Le-au torturat și nu i-am putut opri.
‎A fost un porc în special ‎care nu și-a controlat agresivitatea.
‎În acea zi, ‎totul s-a schimbat ireversibil.
‎Nu mă lăsa singură cu el, te rog.
‎De ce nu mă iei pe mine?
‎- Trebuie oprit afurisitul. ‎- Dar cum?
‎Îl chemăm pe Aníbal. Calmează-te.
‎Să mă ajute cineva!
‎Vă rog!
‎Liniștește-te.
‎Gata. S-a terminat.
‎Ești bine?
‎Stai să văd.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Lavanda!
‎Candance!
‎Lavanda!
‎Nu te duce singură!
‎Lavanda!
‎Deschide!
‎Kimmy, trebuie sunat Aníbal!
‎Nu!
‎Lavanda!
‎Deschide!
‎Nu au ieșit din cameră.
‎L-am sunat pe Aníbal, ‎dar nu ne-a lăsat să vedem nimic.
‎Emma ne-a spus mai târziu.
‎Voi fi scurt. Am fost pe barcă ‎toată noaptea și am vocea răgușită.
‎Ea e Cassandra.
‎De acum, va locui cu voi ‎și va lua locul Lavandei.
‎„Locul” ei. Doar atât e pentru tine?
‎E o afacere, scumpo. ‎Nu e timp de sentimentalisme.
‎S-a terminat.
‎- Gata cu orgiile. ‎- Poftim?
‎Cum ai auzit.
‎Eu și Candance îți umplem clubul, ‎dar nu-ți ajunge.
‎Nu te vom lăsa să le supui ‎pe fete acelor sălbatici.
‎Veți face orice vreau eu, ca întotdeauna.
‎Dacă refuzăm, ‎să văd cum deschizi mâine clubul.
‎Ca să vezi!
‎Se pare că avem un sindicat.
‎Ce mai vrei, Kimmy?
‎Să lucrați 35 de ore?
‎Concedii plătite?
‎- Ajunge un pic de demnitate. ‎- Știi ce?
‎Dacă vrei să ceri ceva, ‎mai întâi trebuie să te asiguri că meriți.
‎Tu crezi că meriți?
‎- Kimmy! ‎- Ei bine?
‎Dă-mi drumul!
‎Târfă…
‎- Ajutor! ‎- Târfă nenorocită!
‎Kimmy!
‎Tu crezi că meriți? Nu te aud.
‎- Meriți, târfă? ‎- Dă-mi drumul, afurisitule!
‎- Aníbal. ‎- Nu te aud, Kimmy.
‎- Ce? ‎- Aníbal, gata.
‎- Du-te naibii! Te fac praf! ‎- Uită-te la mine. Mâine lucrează.
‎Îmi pare rău că ai văzut asta.
‎Au căutat-o cu lumânarea.
‎E-n regulă, iubire.
‎Să chem un doctor?
‎Nu.
‎- Nu vreau să-ți fac probleme. ‎- Și cea nouă?
‎E o târfuliță.
‎- Aveți mare grijă cu ea. ‎- Emma.
‎De ce mai ești cu el?
‎Nu sunt mai liberă ca voi ‎deoarece sunt cu el.
‎Nu plânge, scumpo.
‎Aníbal trebuie să plătească.
‎Va plăti.
‎Îți jur.
‎Vino.
‎N-am mai folosit-o.
‎Dar cred că ne trebuie acum.
‎Kimmy…
‎- Promit că plecăm de aici. ‎- Aníbal are pașapoartele noastre.
‎Vom cumpăra altele.
‎Am strâns niște bani, nu mulți,
‎dar în câțiva ani vom mai strânge.
‎Ai încredere în mine.
‎Vom pleca de aici, bine?
‎Am dansat și ne-am prostituat pentru el.
‎Eram sclavele lui, dar primeam bacșișuri.
‎Am furat sume mici, ‎încercând să nu ne prindă.
‎Emma știa că eram noi.
‎Cine naiba fură de la mine?
‎Dar ne-a protejat.
‎Ne-a protejat de tot, mai puțin…
‎mai puțin de ea.
‎Am reușit.
‎Uite!
‎Nu pot să cred!
‎Vezi? Cu ce avem, ‎putem s-o luăm de la capăt.
‎Nu pot să cred!
‎CASETA 27
‎Nu știi să bați naibii la ușă?
‎Plec, dacă vrei. ‎Dar Kimmy și Candance vor să te înșele.
‎Deci știți să economisiți bine, nu?
‎Câți bani sunt aici?
‎Numără-i.
‎O mie.
‎Două mii.
‎Cinci mii.
‎Kimmy!
‎Candance!
‎Dă-mi drumul! Kimmy! Nu!
‎Kimmy!
‎- Vino aici, nemernicule! ‎- Dă-mi drumul, afurisitule!
‎- Kimmy! ‎- Candance!
‎Kimmy!
‎Ce e?
‎Ce ai, ticălosule? ‎Vino și spune-mi în față!
‎Emma a decis să se revolte, ‎să pună capăt terorii lui Aníbal.
‎Ne-a propus un plan ‎ca să fugim toate trei.
‎Poliția îi oferise un târg ‎ca să le dea informații despre Aníbal.
‎Credeau că i-ar putea ‎distruge rețeaua într-un final.
‎Aníbal are o altă afacere pe lângă orgii.
‎Minorele aduc bani, ‎dar șantajul și mai și.
‎Nu le știu numele.
‎Aníbal le ascunde identitățile ‎pe casete și le dă numere.
‎Sunt bărbați căsătoriți cu vază, bani.
‎Nu vă puteți imagina cât l-au plătit.
‎Știi unde ține banii?
‎Nu, dar casetele sunt în seiful ‎din biroul lui. Știu codul.
‎Îl șantajăm pe Aníbal cu casetele. ‎Ne dă drumul sau le distrugem.
‎Dacă pierde casetele, ‎va înregistra altele.
‎Nu ne interesează toate casetele, ‎ci una singură.
‎Aníbal a greșit ‎șantajând persoana greșită.
‎Un tip puternic ‎care l-ar putea distruge complet.
‎Nemernicul care a ucis-o pe Lavanda.
‎E caseta cu numărul 27.
‎Dacă facem rost de ea, ‎îl prindem la colț pe Aníbal.
‎- Când i-o va da? ‎- Joi, la miezul nopții.
‎Trebuie scos de acolo ca să iau casetele.
‎Joi sunt cu un client toată ziua ‎în Puerto Banús.
‎Mă ocup eu.
‎Nu, nu te las singură.
‎- E singura șansă! ‎- Nu te băga!
‎Kimmy, ascultă-mă. ‎Poate fi ultima noastră șansă.
‎Va fi totul bine.
‎Am reușit s-o conving pe Kimmy ‎și am făcut cum a zis Emma.
‎Dacă nu sunteți machiate, în cabine.
‎Am profitat când Aníbal făcea controlul ‎înainte de a deschide clubul
‎pentru a îndeplini planul ‎și Emma să se strecoare în birou.
‎Trebuia să furăm caseta ‎chiar înainte de întâlnirea cu numărul 27,
‎ca Aníbal să nu aibă de ales ‎și să accepte cererile noastre.
‎Voiam pașapoartele noastre,
‎pe care le ținea ‎într-un compartiment din seif,
‎și destui bani ca să fugim în lume
‎și să lăsăm totul în urmă.
‎În acea dimineață,
‎Kimmy a plecat la Puerto Banús.
‎Îmi amintesc cum m-a privit ‎când ne-am despărțit.
‎Nu știam atunci,
‎dar am văzut-o pentru ultima oară.
‎- Sigur nu vrei să rămân, iubire? ‎- Nu acum.
‎Termină băutura și pleacă. ‎Am o întâlnire.
‎Nu!
‎Nu se poate!
‎Ce e, iubire? Ai pierdut ceva?
‎CASETA 27
‎Nu știi să bați naibii la ușă?
‎Tu ai fost!
‎Tu ai luat-o.
‎Ce anume?
‎Doar tu m-ai văzut punând-o acolo.
‎Unde naiba e caseta 27?
‎El te-a trimis, nu?
‎- Lucrezi pentru el, nu? ‎- Îți jur că n-am luat nimic.
‎Stai liniștită, da? Nu-i nimic.
‎E în regulă.
‎Era planul tău de la început?
‎De asta te-ai frecat de mine nonstop.
‎- Nu, vreau doar să fim împreună. ‎- Și eu la fel.
‎- Vreau să fim o echipă. ‎- Suntem o echipă.
‎Așa că, spune-mi unde e.
‎Unde e?
‎Aníbal, te rog.
‎Unde e?
‎Târfă!
‎Vino aici.
‎Ce ai făcut?
‎A furat de la mine.
‎Târfa asta a furat…
‎N-a furat nimic.
‎Vrei caseta asta?
‎Ascultă-mă bine și fă ce-ți spun.
‎N-am de gând să ascult ‎de două târfe trădătoare.
‎Nu ai de ales.
‎- Oamenii mei sunt afară. ‎- Ei se distrează.
‎Ești singur și în 30 de minute ‎trebuie s-o dai. Tu alegi.
‎Ce vreți?
‎Pașapoartele și 100.000 de euro.
‎Nici pe naiba! ‎Știi că nici n-am atâta în seif.
‎Nu în seif, dar știu bine că ai.
‎Lasă-ne să plecăm și n-ai să ne mai vezi.
‎Târfe nenorocite.
‎Bine.
‎Ați câștigat.
‎Și al lui Kimmy.
‎Aveți aici tot.
‎Lasă arma sau o ucid.
‎- Nu-l asculta, Candance. ‎- Las-o!
‎Dacă nu tragi, ne ucide el.
‎- Taci! ‎- Împușcă-l!
‎- Candance, te rog! ‎- Nu pot.
‎Așa îmi mulțumești tu pentru tot?
‎Târfa naibii!
‎Ești o târfă nenorocită ca celelalte.
‎Ești bine?
‎Nu știu. Dar tu?
‎Ce facem?
‎Stai să mă gândesc.
‎Dezbracă-te!
‎- Ce? ‎- Dă-ți hainele jos.
‎Termină repede să te îmbraci.
‎De ce vrei pașaportul meu?
‎Poliția va crede că tu ai fost ucisă.
‎Uită-te la mine, dragă. ‎Vei putea deveni oricine vrei.
‎- Nu te vor căuta. ‎- Și te vor căuta pe tine.
‎Nu, ci pe Aníbal.
‎Vor crede că nu l-am trădat ‎și am fugit împreună.
‎Amândouă o vom putea lua de la capăt.
‎Dar Kimmy?
‎Trebuie s-o lăsăm.
‎Ce naiba spui? N-o las aici.
‎Acum, că Aníbal nu e, ‎Kimmy va fi și ea liberă.
‎Ea va spune poliției că sunt hainele tale.
‎Noi trebuie să dispărem ‎și Kimmy va fi alibiul nostru.
‎Va crede că am murit!
‎- Nu pot să-i fac asta! ‎- Va trebui! Altfel, ne ucid pe toate.
‎Asigurarea de viață.
‎Să vedem cum scăpăm de el. Nemernicul.
‎Liniștește-te, mergem apoi să te trateze.
‎Candance.
‎Totul va fi bine. Ți-o jur!
‎Cum te simți, dragă? Cum ești?
‎Arată-mi.
‎Uită-te la mine.
‎Îl aruncăm și plecăm. Va fi foarte rapid.
‎Ia-l de capătul ăla.
‎Repede. Ia-ți lucrurile.
‎Rezistă, nu mai e mult.
‎Bună, sunt Kimmy. Lasă un mesaj.
‎Bună, Kimmy! Sunt Emma.
‎Dragă, planul a picat. Totul a mers rău.
‎Aníbal a prins-o pe Candance ‎cu caseta și a înnebunit.
‎A ucis-o, Kimmy. ‎Aníbal a ucis-o pe Candance.
‎Aș fi vrut să fac ceva, ‎dar s-a întâmplat rapid.
‎Aníbal e foarte îngrijorat ‎să nu spună Cassandra tot poliției.
‎Mă amenință.
‎Trebuie să merg cu el. N-am de ales.
‎Îmi pare rău.
‎Nu trebuia să vă implic. ‎N-am crezut că se va ajunge aici.
‎Sper să mă poți ierta într-o zi.
‎Baftă, dragă.
‎IARTĂ-MĂ
‎Nu m-am iertat că am abandonat-o pe Kimmy.
‎Dar n-o puteam contacta ‎fără s-o trădez pe Emma.
‎A trebuit să decid într-o clipită.
‎Și acea clipită m-a bântuit ‎în tot acest timp.
‎Cicatricea ta…
‎n-a fost un accident de copil, nu?
‎Nu.
‎Nu m-au putut duce la spital.
‎M-au cusut cum au putut.
‎Am venit la Barcelona. ‎Emma avea pe cineva la un internat.
‎O rudă îndepărtată ‎care ne putea da certificate false
‎pentru noile pașapoarte.
‎Candance!
‎- E rănită. ‎- Rănită?
‎De ce nu mi-ai zis?
‎Ce are?
‎Ce putem face?
‎Vă rugăm să ne primiți. ‎Nu avem unde merge.
‎Ea a avut grijă de mine.
‎După câteva săptămâni, rezolvase tot.
‎Emma, ești conștientă ‎de pasul pe care-l vei face?
‎Dacă rămâi cu noi, ‎trebuie să urmezi regulile.
‎Îți vei trăi viața închisă aici.
‎Exact de asta am nevoie.
‎Bine.
‎De acum încolo, te vei numi
‎María Luján Calvo.
‎MARÍA LUJÁN CALVO ‎A FOST BOTEZATĂ ÎN PAROHIA
‎Și tu, dragă?
‎Cum vrei să te numești?
‎Apropo, mă numesc Mat.
‎Dar tu?
‎Olivia.
‎Emma și Candance muriseră pe veci.
‎Sau așa am crezut noi.
‎Am ascuns casetele ‎în cel mai sigur loc posibil.
‎Am păstrat o cheie și Emma, pe cealaltă.
‎În viața lui Candance, ‎ai semănat cel mai mult cu libertatea.
‎Și când mi-am refăcut viața…
‎am avut noroc să o fac cu tine.
‎De la Candance, n-am uitat unele aspecte.
‎Iar pe altele n-am vrut eu să le uit.
‎În toți acești ani, ‎eu și Emma n-am pierdut legătura.
‎- Scuze, am întârziat. ‎- Nu-i nimic.
‎Ne vedeam în fiecare luni la zoo ‎și ne obligam să folosim noile nume.
‎- Sunt gravidă. ‎- Incredibil!
‎Biata Emma.
‎Se temea constant
‎să nu ne dea cineva de gol.
‎Sigur au ucis-o pentru casete,
‎pentru numărul 27 sau oricare alta.
‎Oamenii de pe casete ar face orice ‎ca să nu se afle nimic.
‎Și călătoria la Berlin ce a fost?
‎- E Zoe. ‎- A luat-o poliția.
‎Mat, m-au eliberat acum o oră ‎și mi-au luat tot din birou.
‎Vor afla curând unde ești.
‎Spune-mi cum vă pot ajuta.
‎O sun acum.
‎Mat.
‎- Sunteți bine? ‎- Ne-am ascuns. Ce fac?
‎Închide telefonul, ‎nu folosi carduri bancare
‎și zi-mi unde ești, ca să te ajut.
‎Suntem la Mara. E pe drum. ‎Ne va împrumuta mașina ei.
‎Mat, lucrurile s-au complicat.
‎Poliția a cerut un mandat ‎să-ți acceseze mobilul.
‎În plus, am auzit ‎că mandatul de arestare e deja în Madrid.
‎- Ai multă grijă, da? ‎- Bine, mulțumesc mult.
‎Baftă!
‎Zoe nu poate face nimic. Suntem singuri.
‎Olivia, de ce mi-ai spus ‎că te duci la Berlin?
‎Spune-mi.
‎De ce ai dispărut așa?
‎Asta e partea cea mai grea.
‎Am o fiică.
‎O cheamă Paula.
‎Ce mă fac?
‎Va fi bine. Vino aici.
‎Am rămas gravidă ‎când lucram la ‎El Paraíso.
‎Aníbal nu m-a lăsat să avortez.
‎În timp, am învățat să iubesc ‎viața care creștea în mine.
‎Când s-a născut,
‎am simțit atâta dragoste,
‎că am crezut că-mi va exploda inima.
‎Aveam, în sfârșit, familia visată.
‎Kimmy, Paula și cu mine.
‎Ăsta era viitorul meu.
‎Dar Aníbal avea alte planuri.
‎N-am vrut să renunț la ea, dar ce să fac?
‎S-o condamn să crească în acel iad? ‎Să aibă viața mea?
‎Aveam ocazia ‎să-i ofer o familie și un viitor.
‎Nu puteam fi așa egoistă.
‎Așa că Emma a luat-o ca s-o salveze.
‎RENUNȚ LA CUSTODIA PAULEI…
‎S-o salveze de mine.
‎N-am mai știut nimic de ea ‎până am văzut casa de aici.
‎- Da? ‎- Sunteți Olivia Costa?
‎Da, spuneți.
‎Sun în numele părinților Paulei,
‎fiica pe care ați dat-o în adopție.
‎N-a fost niciun apel de la muncă ‎sau o călătorie la Berlin.
‎În acea zi, trecutul meu s-a întors.
‎Mi-au zis că mă vor duce la Paula ‎pentru 50.000 de euro.
‎Aș vrea să retrag 50.000 de euro. ‎Îi puteți pune aici?
‎Avea o problemă și doar eu o puteam ajuta.
‎Am învățat că nu poți scăpa ‎niciodată de trecutul tău.
‎Oricât de bine l-ai fi îngropat.
‎Arăți foarte bine pentru o moartă,
‎Cándida Isabel Russo.
‎Cum m-ați găsit?
‎Sunt detectivul care ți-a investigat ‎uciderea la ‎El Paraíso Star.
‎Te felicit. Ne-ai păcălit pe toți.
‎Fața desfigurată, ‎ADN-ul tău în camera celeilalte fete…
‎Nimeni n-a văzut nimic ciudat.
‎Încă o târfă bătută de proxenetul ei.
‎Până ce, după câțiva ani, ‎niște părinți îngrijorați
‎m-au angajat s-o găsesc ‎pe mama fiicei lor adoptate.
‎Dar ceva nu se potrivea.
‎Conform autopsiei, femeia moartă avea SIA,
‎o boală genetică care o făcea infertilă.
‎Și de acolo,
‎ca prin magie.
‎Cum știu că e fiica mea?
‎Genetica e incredibilă, nu-i așa?
‎E dublura ta.
‎Toate astea…
‎le-ați putut falsifica.
‎Au zis că Paula are ‎o boală renală congenitală.
‎Va muri fără un transplant de rinichi.
‎De asta mă căutau părinții ei.
‎Cum știi că așa e, doar dintr-o poză?
‎Este ea, Mat. Știu.
‎Cum poți fi așa sigură?
‎Și clipurile trimise ce înseamnă?
‎- Nu ți le-am trimis, ți-am spus. ‎- Nu?
‎Au venit de pe mobilul tău.
‎Nu știu, Mat. Nici eu nu înțeleg.
‎Nu știu.
‎Am așteptat mult ‎cât au stabilit o întâlnire cu părinții.
‎Am adormit. Nu știu, poate m-au drogat.
‎Olivia, nu are niciun sens.
‎Dacă era minciună, nu primeam asta.
‎Tatăl ei mi l-a trimis azi.
‎E adevărat.
‎MÂINE LA 23:00. ‎PIAȚA SANTA EUGENIA, MARBELLA
‎- Fiica mea mă așteaptă în Marbella. ‎- Și mergi acolo, la fiica ta?
‎- O abandonez iar? ‎- Nu vezi că-și bat joc de noi?
‎- Cine, Mat? ‎- Nu știu. Zi tu.
‎Olivia, ce e?
‎Nu se poate.
‎Spune-mi.
‎Uită-te la mine. Îl aruncăm și plecăm.
‎S-a mișcat înainte să-l aruncăm.
‎- Gata. Să-l mutăm. ‎- Ai grijă!
‎Haide!
‎Era în viață, Mat. Era viu.
‎Dar nu avea cum să supraviețuiască.
‎E Mara. Închide telefonul.
‎Gata.
‎Întoarce-te!
‎Mâinile sus.
‎Întoarce-te.
‎În genunchi.
‎Ieși.
‎Hai, ieși.
‎Mat,
‎m-au eliberat acum o oră ‎și mi-au luat tot din birou.
‎Vor afla curând unde ești.
‎Dă-mi un semn când poți.
‎Poliția a cerut un mandat ‎să-ți acceseze mobilul.
‎În plus, am auzit ‎că mandatul de arestare e deja în Madrid.
‎Ea a fost. ‎Polițista aia vrea să mă distrugă.
‎- Ce facem? ‎- Nu știu.
‎Mă vor acuza de moartea ‎lui Sáez și Gallardo.
‎- Le voi spune ce ți-am zis. ‎- Nu vor crede. Au vinovatul.
‎Ia-o și dă-i drumul, după cum am convenit.
‎De ce eu?
‎- Pentru că de acum înainte ne ocupăm noi. ‎- Nu, e și cazul meu.
‎Nu mai e.
‎Mateo Vidal și Olivia Costa, ‎v-am înconjurat.
‎- Haide! ‎- Nu complicați situația. Ieșiți!
‎Ultim avertisment.
‎Ieșiți acum afară.
‎Ieșim acum.
‎Ascultă-mă!
‎Ai dreptate. ‎Te urmăresc pe tine, nu pe mine.
‎- Poftim? ‎- Ascultă-mă.
‎- Trebuie să ții minte asta. ‎- Nu.
‎Mâine. În Marbella.
‎- Piața Santa Eugenia, 23:00. ‎- Nu.
‎Ascultă-mă, Mat!
‎N-au nimic cu mine.
‎- Nu merg… ‎- N-au nimic.
‎Ai încredere în mine, te rog.
‎Ultim avertisment.
‎Aveți 30 de secunde ca să ieșiți ‎sau vom intra cu forța.
‎Haideți.
‎Ieșiți cu mâinile sus!
‎Mâinile sus, hai!
‎La pământ.
‎Vidal n-a ieșit. Intrăm.
‎Nu e nicio urmă de Mateo Vidal în casă.
‎Unde e?
‎Cine?
‎Aviz general. Nu ne oprim ‎până nu apare Mateo Vidal.
‎REGIZAT DE ‎ORIOL PAULO
‎SCRIS DE ‎GUILLEM CLUA
‎Subtitrarea: Ligia Brădeanu