Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pogledajte!
Ovo je rad Renza Nervija.
Život mu je bio pun uspona i teških padova.
Dobro promotrite ovu sliku.
Ne pitajte se što znači.
Umjetnost nije puki prikaz stvarnosti.
Ona stvara i vlastitu stvarnost.
Ne pokušavajte shvatiti. Nema se tu što shvatiti.
Uživite se u to iskustvo svojih čula.
Nakon što ste dobro pogledali,
pođite sa mnom.
Predstavit ću vam autora, Renza Nervija.
Velikog slikara i velikog prijatelja. Najboljega kojega sam imao.
Kako ti meni ideš na živce, to nije normalno!
Uvlačiš me u tu svoju depresiju!
I što ćeš sad?
Deset ti je godina trebalo da pripremiš ovu izložbu.
Ne samo da nismo ništa prodali, nego...
Pogledaj novine.
Izmasakrirali su nas.
"Art Press", veliki Laveran.
Da vidimo... "Samoubojstvo je u današnje doba izlagati umjetnika
koji još živi u prošlom stoljeću.
Pravo samoubojstvo."
Ostale ti neću ni čitati.
Renzo, problem je to što odbijaš intervjue, novinare.
Ali to ničemu ne služi! Dobro to znaš.
Kritičari više ništa ne znače. Bitne su aukcije, kupci, kolekcionari.
Samo je lova važna!
Ti isti kolekcionari, preprodavači i kritičari
žele te upoznati.
Ti ni na vlastito otvorenje nisi došao!
Imam agorafobiju.
Ma daj, molim te! Imaš li liječničku potvrdu?
Agorafobija i supermarketofobija! - Supermar... Molim?
Bojim se supermarketa. -Daj, molim te.
Pa sa mnom razgovaraš, Renzo!
Ne tražim puno. Samo dođi koji put u galeriju.
Ne mogu.
Ne mogu glumiti pred tim idiotima koji pametuju.
Ne mogu svi biti idioti.
Arthure! -Da?
Tvoje je da glumiš klauna, a ne moje.
Nemoj me krivo shvatiti, ali tebi to sjajno ide. To je za tebe, ne za mene.
Laveran ima pravo.
Pregazilo te vrijeme.
Ma briga mene što kaže Laveran! Ja te kritičare nikad ni ne čitam!
Trebao bi.
Izložba je nazvana "Labirint".
Vijugamo kroz um Renza Nervija.
Vrlo dojmljivo. Obožavam ovu sliku.
Snovita je, a istovremeno i košmarna.
Sviđa vam se? -Da.
Da.
Kao da se ispod te okrutnosti
skriva ironija, gotovo samilost,
pa čak i indulgencija. - Imate apsolutno pravo!
Apsolutno.
Iza tih poteza kistom izvire ljudskost.
Iza uzbibanosti tijela
uistinu se osjeća ljudskost umjetnika.
Njegova fragilnost.
Vama kao da je suđeno kupiti ovo djelo.
Kad se nađete pred jednim Nervijem... A evo i umjetnika,
što se rijetko događa. Upoznat ću vas.
Prijatelju, Renzo, ovo je...
Ispričavam se. Oprostite.
Sviđa vam se ovo? Hoću li i ostale tako?
Hvala, ne treba. -Kako želite.
Da zovem policiju? -Ne treba.
Ili psihijatriju? -U redu je!
Anase!
Evo ti, više mi ne treba.
Nekoga si upucao?
Trojicu.
Mo'š mislit'!
Sviđa ti se?
Samo trenutak.
Arthure, zove Renzo Nervi.
Rekli ste mu da sam ovdje? -Da.
Eugénie!
Pa ovdje ste. -Ne budite tako pragmatični!
Ako me vidite, ne znači da sam ovdje.
Život je složen... - Javit ćete se ili ne?
Dajte.
Bok. Što ima? - Je li ti se svidjelo? -Čuj, ne znam...
Možda ti nije poznato da je pucanj u umjetničko djelo
već izvela Niki de Saint-Phalle.
Nisi učinio ništa novo.
Umjetnost je revolucija bez kraja.
Zahvaljujući tebi, izgubio sam važnu klijenticu.
Zato sada ne bih s tobom razgovarao.
Doviđenja.
Ne, čekaj!
Dobro, pretjerao sam. Oprosti.
Baš lijepo od tebe što to priznaješ.
Jer isprika će baš sve spasiti.
Sad zaista moram ići. -Čekaj!
Samo sam ti htio reći
da sam dekintiran. Mogu li dobiti neki avans?
Avans na sliku koju zbog tebe ne mogu prodati?
Čak i da sam je prodao, to ne bi pokrilo svu štetu.
Kakvu štetu? -Čuj, Renzo,
metci nisu probili samo sliku,
nego i moj zid.
Aha, tu štetu!
Izložba se zatvara. Upravo sve skidamo.
I sastanak!
Eugénie će ti se javiti radi isporuke.
Čega?
Vraćamo ti neprodane slike.
Dakle, sve. -Jesi li čuo?
Renzo! Renzo!
Što hoćeš?
Renzo Nervi?
Ja sam.
Alex, jako mi je drago.
Reci.
Htio bih da me naučite slikati.
Donio sam vam neke svoje radove.
Kako si me našao?
Teško.
Kao da tražim Banksyja.
Ne uzimam šegrte. -Iskušajte me!
Jesi li gluh? Ne uzimam šegrte.
Nisam gluh nego tvrdoglav.
Idi ti nekomu poput Jeffa Koonsa.
Ja ti nisam tvornica, sve radim sam.
Baš zato!
Vi ste među posljednjim živućim velikim slikarima. Živuća legenda.
Legenda? Kako da ne!
Duhovit si. Tvrdoglav, ali duhovit.
Imaš tjedan dana. Ako zabrljaš, letiš. -Jasno? -Jasno, učitelju.
I ne zovi me tako! -U redu, učitelju.
Počet ćemo malom vježbom promatranja.
Sjedit ćeš ovdje
i promatrati sve predmete u ovoj sobi.
Ali sve! Kajak, labuda,
Bambija, bicikl, kacigu, ono nešto tamo...
U redu.
A koji je cilj? - To ćeš kasnije shvatiti.
Eto, fino.
Hvala vam!
Učitelju?
Promatram već više od tri sata.
Aha, da...
Dakle...
Sad ćeš iznijeti sve iz ove sobe.
Svu ovu kramu iz ormara, sa zidova, s poda.
Sve van!
Sve ćeš to prenijeti u ovu sobu.
Može? -Može.
Odlično.
A zašto?
Još nisi gotov?
Znate li koliko je Herkulu trebalo da očisti Augejeve staje?
Ne. Koliko?
Pa, vrlo dugo.
Reći ću ti. Trebao mu je samo jedan dan.
Ali on je bio moćni Herkul, a ne ovakav kržljavac.
Možete li mi svejedno pomoći oko kajaka?
Da, što je?
Još jedna vježba? - Ne. Samo nemaš sreće.
Kakve su ovo slike?
Neprodane.
G. Forestier? -Dobar dan.
Drago mi je. Dođite.
Treba nam nešto impozantno za ovaj zid.
Dimenzija najmanje 3x1,5 metra.
Svakako.
Dopustite da iznesem jedan prijedlog.
Umjesto da kupite staru sliku,
zašto ne biste naručili original?
Nešto što će posebno za vas naslikati
neki veliki umjetnik.
Mogla bi se referirati na vašu tvrtku,
njezin ugled i povijest.
Zvuči zanimljivo. -Da.
I jest.
Na kojeg ste umjetnika mislili?
Renzo Nervi?
Vi se šalite.
Nemate nekog manje problematičnog, a više civiliziranog?
Renzo će biti savršen.
Ovo nije u vašem interesu.
Ne možete sve gledati kroz interes.
Mogu. Angažirali ste me da vam budem glas razuma.
Divljenje vam je pomutilo um. - Tako je, divim mu se.
I to s pravom.
Diviti se možete i nekomu tko nije popularan i tko se ne prodaje.
To je pravo divljenje.
Kad sam prvi puta ugledao Renzove slike, bio sam osupnut.
I nisu to moje osobne emocije.
To je nešto univerzalno.
Iskusiti ljepotu preko drugoga.
Znate li kako je to
vidjeti svijet nečijim očima?
Ja vam nađem zlatnu priliku,
a vi je upropastite tim sociopatom!
Zašto?
Želim mu pomoći.
Učitelju! Ovo sam našao u onom svinjcu. Preporučena je pošta uvijek važna.
Što je to?
Da vidimo...
To je...
nalog za deložaciju.
"Sudskim ste nalogom obavezni
ukloniti sve osobe i predmete
iz nekretnine koju bespravno koristite
najkasnije do..."
Kada ste ovo primili?
Pojma nemam.
Učitelju, bit ćete deložirani.
Deložiran? Da mi je to vidjeti!
U ovoj sam kući rođen, u njoj ću i umrijeti!
Ovo je od Porezne. -To da nisi dirao!
Kineska izreka kaže: Riječ je srebro, ali šutnja je zlato.
To ne diraj! Popij kavu i dovrši posao.
To ti kaže živuća legenda.
Gotov sam.
Dakle? -Odlično!
Nije bilo lako, ali uspio sam.
Sad sve donesi natrag,
svaki predmet vrati na njegovo mjesto.
To je vježba pamćenja.
Zato sam ti i rekao da prvo sve promatraš.
Vi se šalite?
Ne. Moraš prvo naučiti gledati. To je ključno.
Učitelju!
Da? -"Ja sam."
Arthure! -"Tako je.
Možda imam posao za tebe. Zanima te?"
Kakav posao?
Što radiš ovdje? Svi su gore.
Dođi i ti!
Čiji je ovo rad?
To je Maggie Chekamondo.
Francusko-ugandska umjetnica. Živi u Parizu.
Fotografkinja.
Kod nje je sjajno to što ima grozan privatni život.
Ostala je siroče...
Ovo je "NFT".
Ne pitaj me što to znači. Pojma nemam.
Time se bavi Eugénie. Prodaje se.
Ako se prodaje...
Nego, vratimo se poslu.
Htjeli su vidjeti nešto nabrzinu
pa sam bio slobodan nešto nacrtati.
Rekao sam im da si ti autor.
U moje ime?
Znao sam točno što žele vidjeti
pa sam mislio da će tako biti lakše. To je samo skica.
I oduševili su se.
Za tebe će to biti čas posla.
Zašto je onda sam ne naslikaš?
Daj, nemoj...
Hajdemo.
Znaš one psiće koji se stave u auto
pa kimaju glavama?
Tako i ti. Samo šuti i pusti mene i Eugénie da govorimo.
Prestani se glupirati!
Računam na tebe. -Dobro.
Vjerujem ti. -Naravno.
Vi se iz poljoprivredno-prehrambene industrije? -Da.
Više poljoprivredne ili više prehrambene?
Organski?
Ne baš...
GMO? -Čujte...
Ne, ne... -Glifosati?
Pardon.
Mislim da se g. Dupont-Lavalu jako svidjela tvoja skica.
Smijem li je vidjeti?
Smiješ.
Naravno.
Izvoli.
Nije loše. Bravo!
Renzo voli sam sebi čestitati.
Umjetnici ne moraju biti skromni.
Nego, g. Nervi, recite,
gdje ste pronašli inspiraciju za djelo?
Da.
Pa, ideje su vam posvuda...
Ja bih rekao
da se slikar lakše izražava kroz svoje slike.
Baš tako!
Renzo mi je govorio o velikim meksičkim slikarima murala
koje vi obožavate.
Rivera, Orozco...
No puno suvremenije. - I manje meksički.
Da, tako smo razgovarali.
Nešto ne manje od 3x1,5 m.
Pa to je golemo!
Praktički "Guernica"! -"Guernica" je puno veća.
Mislim da bi to moglo biti remek-djelo.
Pa, nadajmo se. -Da.
Drago mi je poslovati s vama.
Hvala. -Hvala lijepa.
Ovo je katalog naše zadnje izložbe.
Divno. Hvala lijepa.
Hvala. Nećete se razočarati.
Hvala. Doviđenja.
Doviđenja.
Pa, dobro je prošlo, zar ne?
Pogledaj kako je ovo lijepo. Predivno! -Jest.
Da je moja, po cijele bih je dane gledao.
Da, Modigliani je izuzetan.
Jasno mi je da te dira u dušu.
Zašto?
Ne podsjeća te na nekoga?
Ne.
Esther?
Zaista? Misliš?
Da.
Vratimo se mi u stvarnost.
Žele da sliku završiš za mjesec dana, dakle...
Prvo moram vidjeti želim li je naslikati.
Nikad ne radim po narudžbi. - Jasno. Neovisan si.
Tako je.
No sam si mi rekao
da je Picasso slikao slobodno, ali i po narudžbi.
Bio je i bogat i briljantan. Jedno ne isključuje drugo.
Što je? Pitanje etike? - Da, pitanje je etike.
Znaš li što oni životinjama rade?
Gnječe žive piliće! -Da, znam.
To je zaista strašno, užasno...
Jest.
I meni je to odbojno, znaš?
Ali, čuj, svi moramo jesti.
Nije on neki Hitler.
Arthure, Jean-Marc Laveran je došao na izložbu!
Onaj kritičar? -Da.
Idem ga pozdraviti! - To ti nije pametno.
Zašto?
Renzo!
Da se nisi mrdnuo! Tu budi!
Bravo! Čestitam!
G. Laverane, lijepa li iznenađenja!
Htio sam vam nešto reći o vašoj recenziji.
Renzo, molim te!
Odbijam raspravljati o svojim tekstovima, pogotovo s umjetnicima.
Ali vaš me tekst prosvijetlio! Iako ste me sasjekli.
Kako da ne. Odoh ja. Doviđenja, Arthure.
Bravo, g. Nervi. Sve najbolje.
Kad kažete da sam rob svoga kadra, da me moje platno guši,
ja upravo to i osjećam! Neka me sila priječi od stvaranja.
No, ono o "smrtonosnoj utrobi egzistencijalizma",
taj dio nisam baš najbolje shvatio.
Renzo, objasnit ću ti ja.
Bilo je sjajno. -Mislite da sam glup?
Pusti me, debilu! -Polako! Smirite se!
Iskren sam. Otvorio mi je oči.
Ma za što ti je otvorio oči?
Podsjećam te da te pokopao.
Kaže da te pregazilo vrijeme
i da bi se trebao umiroviti dok još nisi prolupao.
Nisam baš tako rekao... - Ne, ali tu smo negdje.
Budimo iskreni, kritika je bila jadna.
Stil je bijedan, a sadržaj smeće!
Htio si igrati prljavo? Ovo su ti posljedice!
Nismo mi još gotovi! -Što?
S vašom je galerijom gotovo!
Misliš da te se bojim?
Tko si ti da kritiziraš umjetnika kao što je Renzo Nervi?
Gubi se iz moje galerije, parazitu!
Odlazim. -Van!
Idiote!
Ovo je baš dobar osjećaj. -Da.
Kad je ono rok za sliku?
Do kraja mjeseca.
To je izvedivo.
Što ćete s ovime, učitelju?
Prodajem dušu vragu.
Hajdemo!
Smjestit ćemo je na štafelaj.
Dobro.
Dobre vijesti. Gđa Debreuil je uzela jednu Nervijevu sliku.
Akt koji je vidjela u katalogu...
"Gola žena na crvenoj sofi". -Tako je.
Ta je divna. -Nudi 8000.
A koliko smo mi tražili?
15, ali ne želi popustiti.
Škrtica! Toliko potroši za jedan vikend!
Nazovite je i pregovarajte.
Ako odbije, onda pristanite.
Dobro.
To je dobro ispalo.
8000 eura je odlična cijena. Jako sam zadovoljan.
Stvar je u tome što sliku više nemam.
Kako to misliš?
Slika je kod Laure.
Laura? Tko je to?
Ona mi je bila model.
Poslije sam joj poklonio sliku za Valentinovo.
Oprosti, nisam čuo.
Dao sam joj sliku za Valentinovo. -Molim?
Ti da slaviš Valentinovo? - Imam i ja svojih slabosti.
Drago mi je. To je dobro!
Napokon.
Mogao bi joj u zamjenu dati neku drugu.
Misliš? -Da.
Ovdje? -Da.
Hajdemo ovuda! -Gdje ćeš?
Jesi li siguran? -Da. Ne brini.
Brinem!
Ma gdje li ju je stavila?
Siguran si da ovo nije protuzakonito? -Nije.
Eno je!
Nije je ni objesila! -Uzmi je i idemo!
Mogla ju je barem objesiti. -Požuri!
Ovuda!
Požuri! Brzo!
Još!
Da!
Nego, reci...
"Žena na sofi" je nadahnuta Modiglianijem?
Da, istina.
Izgubio sam inspiraciju.
Naravno.
Po cijele dane čekaš da ti inspiracija dođe, a nju treba izazvati!
Moraš se obogatiti tako što ćeš više izlaziti
i obraćati više pažnje na svijet oko sebe.
Znaš ti dobro odakle mi je dolazila inspiracija.
Slikao sam samo Estherine portrete.
Čak je i u pejzažima bila. Bila je posvuda.
Sve su moje slike dolazile iz njenog osmjeha.
Probudi se, Renzo!
Esther više nema.
Prestani se gušiti u tom "thanatosu".
Treba ti malo "erosa", malo...
Evo, slušaj! -Ma odvratno!
Ne! Lijepo je! To je život!
Istina, vrlo glasno stenje.
Žao mi je.
Oprosti.
Što ćemo sad? - Ne znam. Improvizirat ćemo.
Dobro.
Ne dajte se smetati. Samo smo u prolazu. -Što?! Renzo?
Ja sam psihoterapeut gospodina Renza.
Ništa ne govorite, to će samo štetiti!
Sve je ovo dio kognitivno-bihevioralne terapije
sa svrhom obnove unutarnjeg narcisa g. Renza.
Posjećujemo neka konkretna mjesta
kako bi lakše prihvatio svoju bolesnu psihu.
Kao i vratio neke vrijedne predmete.
Koje predmete?
Usredotočite se!
G. Nervi, ima li možda ovdje kakvih predmeta koji bi mogli pomoći
ili koji vam pripadaju?
Možda ima.
Možda ovo? -Koje?
Ova ovdje. -Uzmite je!
Mogla si je bar objesiti!
Malo nezgodna situacija, zar ne? Ne okrećite se, g. Nervi!
Oprezno!
Iskreno ti hvala na ovom iskustvu. - Bilo mi je zadovoljstvo.
Jako dobro. Odlično.
Hvala, učitelju. - Nemoj mi zahvaljivati.
Onda, što dalje? Nešto vezano za umjetnost?
Nema dalje. To je bilo to.
Što? Jesam li učinio nešto krivo?
Učinio si sve kako sam ti rekao.
U čemu je onda stvar?
Izvukao si se. Nikad nećeš postati umjetnik.
Zašto?
Cijelo si vrijeme strog, racionalan, suvisao, sustavan,
čak i skroman! Tako se ne postaje umjetnikom.
Takav sam. -Imaš previše vrlina.
Pravi umjetnik ne smije imati ni jednu.
Umjetnošću se baviš jer ništa drugo ne možeš. To je prokletstvo, hendikep.
Bavi se dobrim stvarima, za druge ljude!
Ali vi ste umjetnik.
Ja sam ti primjer. Radim beskorisne stvari koje nikoga ne zanimaju!
Ja želim slikati! Izraziti ono što želim reći.
Govoriti nema smisla. Treba djelovati! Djela su važnija od riječi!
Pa što da onda radim? -Gubi se!
Bježi dok ne bude prekasno! Za mene je kasno.
Van!
Dobro.
Žao mi je, ali tako je za tebe najbolje.
Sad me mrziš, ali poslije ćeš biti zahvalan.
Što ćeš ti ovdje?
Donio sam ti tvoj dio od prodaje slike.
Izvoli.
Nisi morao dolaziti. Mogao si mi to poslati.
Htio sam da proslavimo. Donio sam tvoje omiljeno vino.
Uđi.
Kako napreduje narudžba?
Dobro, dobro.
Napreduje.
Dobro je.
Onako...
Bogato, snažno...
Ti detalji, jasnoća, ta linija...
Bogme si se naradio!
Nisam još našao pravi pristup.
Renzo!
Ja te neću pustiti. Završit ćemo mi ovu sliku!
Ako treba, ovdje ću spavati!
Hajdemo! Kako da ti pomognem?
Samo reci!
Da donesem neke boje?
Što ti treba? -Otvori onu bocu vina.
Odlično.
Želim te vidjeti kako radiš.
Dobro.
Večera je spremna!
Jako ukusno.
Samo sam to našao u hladnjaku.
Renzo!
Izvoli.
Sviđa ti se?
Savršeno.
Nisi se potpisao.
Ne potpisujem se na naručene slike. -Nemoj sad opet!
Hajde, potpiši se! -Neću.
Sjajno je što si naslikao sve voće i povrće
koje je Dupont-Laval tražio.
Da mi je netko rekao da ću na ovo spasti!
Odoh na spavanje.
Evo.
Još malo više!
Podignite desni kut!
Izuzetna je! -Tako.
Sad više ne dirajte!
Samo malo, da pogledam...
Predivna je. -Da.
To vam je umjetnost.
Objesiti sliku je 80 % cijelog posla.
Aha.
Loše obješena slika sve upropasti.
Dobro, dakle... - Ništa više ne dirajte!
Ništa!
Hvala vam još jednom. -Hvala vama.
Vidimo se sutra. -Hvala.
Dobra večer.
Znate li za Pierrea Bonnarda? -Bonnard...
On ovdje radi? -Ne baš.
Pierre Bonnard je slikar iz 20. stoljeća.
Veliki umjetnik koji je slavu, srećom, stekao za života.
Bio je perfekcionist. Manijak. Živac.
I, nadasve, nikad zadovoljan.
Svoje bi slike u velikim muzejima dorađivao.
Kada je umjetničko djelo uistinu završeno?
Ako se Bonnarda pita, nikad.
Što se događa? -Ne vičite!
Zovem ga, ali ne javlja se.
Dobro. -Improvizirajte! - Hajdemo. -Bit ću kraj vas.
Eto...
Eugénie mi kaže da, nažalost,
g. Nervi neće doći. Uhvatio ga je nalet inspiracije
za novo remek-djelo, nadajmo se.
Stoga ja imam tu čast da vam otkrijem ovu sliku.
Eugénie!
Tri, četiri...
Rekla sam vam da to nije dobra ideja.
Ovo je neka šala? - Ma ne, zanimljivo je!
Oprostite. Žrtve smo neslane šale.
Forestier? -Nije tako loše. - Dođite. -Ali...
Pogledajte tu...
Smjesta! -Evo me.
Strahota! -Dobro obješeno.
Renzo Nervi? -Da.
Gđa Buffet, sudska izvršiteljica.
Ovdje sam zbog vaše deložacije, slijedom sudske odluke.
Smijemo li ući?
Uđite.
Hvala. Za mnom, gospodo!
"Zovem te četvrti put pa ostavljam poruku.
Slušaj ti, gade sebični! Izgubio si i posljednjeg saveznika.
Htio sam ti pomoći, a ti si pljunuo na naše prijateljstvo i na moj posao.
Tolike godine je krvarim za tebe
kako bi ti mogao slikati!
Ali ti uvijek sve upropastiš!"
Više te nikada ne želim vidjeti! Nikada!
Šampanjca, gospodine? "Château Haut-Brion".
Jastog... -Hvala.
Odrezak od iberijske svinje s kavijarom od patlidžana i šparogama.
Plata sireva, "chutney" od marelice i suho voće.
Jeste li za desert? - Donijet ću vam jelovnik.
Donijet ću vam račun. -Neću ga platiti.
Izvolite račun.
Kao što sam rekao gospođici, račun neću platiti. -Gospodine, molim vas...
Ovaj je obrok moja skromna naknada
za umjetnički rad u ovom društvu jebenih licemjera!
Gospodine, nemojte da moramo zvati policiju.
Ako smijem...
Nije vam pametno zvati policiju.
Ako ih pozovete, bit ću još glasniji.
A to bi svima bilo jako neugodno.
S druge strane,
ako mi donesete posljednji konjačić,
obećavam da ću ga popiti i izaći na prstima.
I nikada me više nećete vidjeti.
Daj mu konjak i neka ide dođavola.
Prijatelju, sudbina se sumorna ostvaruje.
U smrt usamljen krenuh.
Zvijezde jedva vidim u toj mračnoj noći.
Kucnuo je čas za moj oproštaj.
Moja duga nit treperi, oštrici se primiče.
Vjetar koji te je odnio, sad i mene nosi.
Idem za onima koji su me voljeli, ja, izopćenik.
Njihov me prazan pogled na dno vuče.
Jurim k vama. Ne zatvarajte vrata!
Prođimo zajedno jer nitko tome uteći neće.
Kako huči ovo moćno hrašće!
Kao da mu grkljan režu za Herkulovu lomaču.
Što želiš?
"Slomljen sam, izobličen kao čudovište.
Tuga me i smrt opsjedaju.
Kao da sam slika Francisa Bacona
ili jedna od onih Hirstovih životinja u formaldehidu."
Ja sam divljak. Nisam za ovo društvo.
I shvaćam da na ovom svijetu samo tebe imam.
Dobro, dođi!
Zaista sam kreten.
Golemi kreten.
Kada si zadnji puta platio porez?
Ne znam. Esther se za to brinula.
Dakle, toliko dugo.
Znaš, Arthure, na početku je sve bilo jednostavno.
Ja sam slikao, a ti prodavao moje slike.
Zabavljali smo se. Fućkaš druge!
Nije nas bilo briga. -Istina.
Svijet se promijenio. Trgovina umjetninama sada je globalna.
Izložbe više nisu dovoljne.
Moraš biti posvuda istovremeno.
Na međunarodnim sajmovima,
u aukcijskim kućama, na društvenim medijima.
Moraš igrati tu igru. Uvlačiti se i naguziti se.
Misliš da mi je to drago?
Uvlačiti se u dupe Dupont-Lavalu?
Ne.
I ja bih im volio reći da odjebu.
I ja bih volio...
Volio bih da opet imamo tu slobodu.
Gdje su ti slike?
Sve su zaplijenili.
Evo, tu je sve.
Je li ono mišomor?
Čini se da jest.
Samo da znaš... Ja sam...
Platio sam ti dug za najamninu.
Pokrio sam i tvoj dug na Poreznoj.
Dobit ćeš slike natrag.
Inače bi propale.
Jesi li zadovoljan?
S druge strane...
Sad sam u prilično kompliciranoj
financijskoj situaciji.
Morao sam galeriju staviti pod hipoteku. Eugénie se derala na mene.
Ali neću u detalje. Nije baš zanimljivo.
Zašto sve to radiš, Arthure?
Zašto mi pomažeš, a ja uvijek sve userem?
Renzo,
nekad su te svi željeli, sjećaš se?
Zvale su te najvažnije svjetske galerije,
ali ti si uvijek odbijao.
Naše ti je prijateljstvo bilo važnije od koristi.
Uvijek si mi ostao lojalan.
To ne mogu zaboraviti.
Uglavnom...
Zadrži moje slike. Darujem ti ih. Prodaj ih, rasprodaj...
Ma daj, Renzo... -Zadrži ih, kažem ti!
Dugujem ti i puno više. Uvijek si mi bio vjeran prijatelj.
Hvala ti za sve.
Bit će sve u redu.
Naći ćemo mi rješenje. Dobro?
Malo te uhvatila depresija, ali ništa zato.
Upamti da je u 19. stoljeću
depresija bila znak genija.
Kako ste?
Hvala što si me primila.
Ima cijeli njegov opus, više od 200 radova.
Čuj,
trebam tvoju pomoć.
Ti radiš izložbe po svijetu, znaš poznate kolekcionare.
Htio bi da budemo partneri? Nas dvoje?
Pa znaš da imamo sasvim različite pristupe.
Želiš da opet spavamo skupa?
Što je? Bojiš se da ćeš se opet zaljubiti u mene?
Arthure! -Da?
Kako da ti kažem...
S Renzom je gotovo. Godinama nije naslikao ništa značajno.
Neki čak misle da je umro. Doduše, da je zaista umro...
Kako ti znaš biti okrutna! - Samo sam izravna.
Nije on umjetnik koji me zanima.
Dok je bio popularan nisi tako mislila.
Pokušala si mi ga ukrasti!
Recimo onda da me više ne zanima.
Moram ići, imam posla.
U dnevnoj je sobi.
Renzo!
Vidi tko ti je došao!
Alex!
Da ti nešto donesem? -Kavu, molim.
Kako ste?
Tako-tako. A ti?
Bio sam u vašem ateljeu.
Što ćete s njim?
Ne znam.
Arthur, moj galerist i stari prijatelj mi je odlučio pomoći.
Volio bih da se sve riješi prije nego što odem.
Gdje odlaziš?
A ti? Još slikaš?
Ne, ne. Pustio sam to.
Sad volontiram za "Akcijom protiv gladi".
Super je. Organiziramo događanja.
Prikupljamo novac za borbu protiv gladi diljem svijeta.
Sviđa mi se što je to nešto konkretno. Spašavamo ljude.
Lijepo je da si pronašao svoj poziv.
Zahvaljujući vama, učitelju!
Vi ste mi rekli da treba djelovati, a ne brbljati.
Upamtio sam to.
To sam ja rekao? -Ti si to rekao?
Vidi ti to!
Alex, ostanite kod nas na večeri.
Hoću, rado.
Možda bi se Renzo onda htio presvući
i skinuti tu pidžamu.
Što kažeš, Renzo? Ne bi?
I tako me tip odvede na tavan da mi pokaže svoje radove.
Dobri su, ali nisu baš genijalni.
Tada smo se još tražili.
Akademija je bila prava zbrka.
I negdje u dnu sobe
ugledam fantastičnu sliku.
Pomislim kako je to prilika da mu dam iskreni kompliment,
da ne moram muljati.
I tako mu kažem:
"Onaj mi se ženski portret jako sviđa".
A on odreže: "To nije moje. To je Renzo Nervi.
Znaš, onaj profa s užasnim šeširom."
Oprosti, ali...
I tako sam upisao njegovu grupu.
Odmah mi je rekao da ništa ne valjam. -I nisi valjao.
Nemoj sad! I tako sam postao galerist.
Moja je prva izložba bila tvoja.
Dakle, upoznali ste se zahvaljujući slici.
Da. Izgubio sam je u pokeru.
Koja je to slika bila, učitelju?
Umoran sam. Odoh spavati.
Laku noć.
Bio je to portret njegove supruge Esther.
Spalio ga je kad je umrla.
Kasnije je spalio i ostale slike s njom.
Renzo, oprosti...
Nisam to smio reći.
Život je niz stvari koje imamo pa izgubimo.
Učini mi nešto, Arthure.
Što to?
Dobro sam razmislio. Ja sam svoje ovdje odradio. -Što to govoriš?
Ako mi zaista želiš pomoći... -Da?
Pomozi mi da završim ovu komediju.
Ako sam dobro shvatio što želiš, a mislim da jesam,
onda smjesta prestani!
Neću. Da ti nije palo na pamet!
Govoriš gluposti.
Dobro.
Naći ću onda drugi način.
"Xanax, Prozac, Fentanyl,
Stilnox..."
To.
Vrlo je jednostavno.
Na bilo koje pitanje filozof odgovara
zahvaljujući bazi pitanja.
Želite li pokušati? -Ne.
Onda ću ja. Gospodine!
Imam jednostavno pitanje. Hoću li dobiti povišicu?
"Zadovoljiti se manjim najbolji je put prema bogatstvu."
Zanimljivo! -Da.
Dakle, to je ta "NFT"?
Kaže se "NFT" u muškom rodu.
Pitajte ga sada vi.
Neću.
Ma bilo što! Neko egzistencijalno.
Bilo kakvo. Hajde!
Zašto bi netko htio umrijeti?
"Umrijeti ne znači umrijeti nego se promijeniti.
Taj radosni odlazak kojega se slabići boje
samo je novo rođenje u besmrtnosti."
Renzo! - Cioran: "O nedaći biti rođen".
Ovo ti je došlo k meni.
Čudno, nema poštanskog žiga.
Što je to?
Nećeš otvoriti?
Kasnije ću.
Hoćeš da ti ja otvorim?
Lijepo od tebe, ali ne treba.
Ne zanima te što je to? - Zanima, ali kasnije.
To je moje pravo.
Dobro. -Zar nije?
Jest. -Ne mora sve biti odmah.
Renzo, što je u omotnici? - Pusti me na miru.
Daj! -Van iz moje sobe!
Ovo nije tvoja soba! Ovo je moja soba i moj stan!
Onda van iz svoje sobe!
Koji je ovo vrag?
Ništa. -Neki lijek?
To ne liječi nego ubija. Navodno je odličan.
Ubija?
Odakle ti? -S "DarkWeba".
Išao si na "DarkWeb" s moje IP adrese?!
Imam si pravo oduzeti život ako to želim.
To je moje pravo. -Oduzimam ti ovo!
Ako želiš umrijeti, to je tvoj izbor.
Hoćeš li biti dobro?
Nisam uspio. Bio je odlučio.
Znaš njega, kad taj nešto odluči...
Tvrdoglav je sigurno bio. -Jest.
Ni makac!
Kao mazga.
Pravi magarac.
Tu sam ako nešto zatrebaš.
Samo reci.
"Ako ovo gledate, znači da sam mrtav.
Rođen sam 360 godina nakon Rembrandta.
Draže mi je brojati od tog genija
nego od onoga luđaka Isusa Krista.
Mislite da sam mizantrop,
ali svi se varate.
Ne vidite skriveni uzrok moga ponašanja.
Rođen sam pun života. Strastven.
Danas više nemam nade.
Čovjek nije stvoritelj.
Stalno se mora podsjećati
da je biće koje propada. Kratka života.
Čovjek nije nastao od majmuna. Čovjek jest majmun.
Majmun koji hoda uspravno i sjeda da se posere.
Nije to ništa loše, ali treba to imati na umu.
Štoviše, tako sam pesimističan da me hvata optimizam.
Jer se ekstremi stapaju.
A hladnoća žari.
A sada svi odjebite. Zbogom!"
Dame i gospodo, hvala vam što ste došli
na posthumnu izložbu ovog velikog umjetnika
koji nas je prerano napustio.
Bio je umjetnik koji je uvijek znao ostati vjeran sebi.
Uvijek je ignorirao trendove i rizike tržišta.
Danas nam ostavlja u nasljeđe svoje najveće radove.
U njegovu sam mobitelu našao ovu poruku.
Osupnula me.
No, iznad svega,
bio je moj prijatelj i jako će mi nedostajati.
Hvala.
Uživajte u izložbi.
Gle, Harry Zakaryan!
On samo pogleda umjetnika i prodaja leti u nebo.
Kako ti je to uspjelo?
Rekla sam mu da je konceptualno zastarjelo
i da se figurativna umjetnost vraća s Doigom, bla bla...
Lud je za mnom otkako sam mu prodala prvog Basquiata.
No to nije sve. Dođi!
Marianne i Simon Martel, vladari suvremene umjetnosti.
Vlastitu bi djecu prodali za jednog Warhola.
Srećom, djece nemaju.
Warhola imaju cijeli vagon.
Vidiš onog klauna u bijeloj košulji?
Colin Vandernoot, zvijezda NFT-a.
Predložio je da sve digitaliziramo i napravimo virtualni muzej.
Tako bismo dvaput mogli prodati.
Originalnu sliku i klon u "blockchainu".
NFT je budućnost, dušo.
Naravno.
Dođi.
Sigurno ti je poznat Harry Zakaryan.
Harry, ovo je Arthur Forestier,
čovjek koji je otkrio Renza Nervija.
Drago mi je. -I meni.
Zamisli, prošlo je već godinu dana!
Toliko se toga dogodilo otkako si otišao.
Retrospektiva u Guggenheimu, Bijenale u Veneciji...
Izložba u Šangaju bila je golemi uspjeh.
Probili smo se na azijsko tržište.
Jednostavno, postao si polubog,
a da toga nisi svjestan.
Prodaja je suluda. Strašna.
Volio bih da to možeš vidjeti.
Kolekcionari i aukcijske kuće pregovaraju,
namještaju cijene da ti podignu rejting.
Pitam se kamo to sve vodi.
NFT još nisam ni spomenuo jer se i dalje u to ne razumijem.
Meni to nema smisla. Nepristojno je.
I zarađivanje novca je umjetnost.
Kakve su to gluposti? -Nisam to rekao ja nego Warhol.
Što kažeš?
Još si bolji mrtav nego živ.
Ako želiš umrijeti, to je tvoj izbor.
Što sad čekaš?
Jedva čekaš da odapnem?
Nemaš ti muda za to. -Imam.
Samo čekam pravi trenutak. A ne kao Darby Crash.
Tko? -Punk pjevač.
Za samoubojstvo je odabrao dan prije Lennonovog ubojstva. Loš tajming!
A kad ćeš ti? Sada, ovdje?
Sutra ujutro?
Za godinu dana? Ne znam.
Koliko dugo moram živjeti s time iznad vrata?
Želim umrijeti, no možda ne ovoga trena.
Daj crkni već jednom pa da to obavimo!
Želim biti sam, a ne pred tobom.
Poštuj privatnost! - Ti mi govoriš o pristojnosti?
Čudnu igru igraš, Arthure.
Ti sjediš u mojoj sobi s otrovom s "DarkWeba",
a ja igram igre?
Misliš da je Van Gogh dramio prije nego što se koknuo?
Nije. -A Staël, prije nego što je skočio kroz prozor?
Misliš da je Rothko bio papak kad si je rezao žile? Nije!
Ne. Nemoj me nagovarati.
Ne znaš kako je meni. -Znam.
Znam kako ti je. -Ne znaš.
Razumijem te bolje nego itko na svijetu.
Dobro. A što bi ti na mojem mjestu?
Ubio bih se kako treba. Okončao si muke.
Učinio bih uslugu i sebi i drugima.
Neću se ubiti da tebi učinim uslugu!
Sad mi unosiš sumnje.
Opet si uključio mozak! Napokon!
Jer...
Ako se ubijem, onda više...
Nema natrag. Bit ću mrtav.
Da, to ti je najveći problem kod smrti.
Nekako je nepovratna.
Renzo,
ništa ti ne brini. Ja sam odlučio umjesto tebe.
Umrijet ćeš.
U tvoje zdravlje!
Hajdemo odavde.
Toliko sam pesimističan da me hvata optimizam.
Jer se ekstremi stapaju.
A hladnoća žari.
A sada odjebite svi. Zbogom!
Evo ga, sad smo gotovi. - Ne, moraš ponovno.
Zašto? Bilo je odlično. Ponavljamo već 15 puta!
Moraš ponovno. Previše je teatralno.
Pogotovo kad kažeš: "Vi koji me smatrate
bezvrijednim i ogorčenim..."
To je po Heiligenstadtovoj oporuci.
Upravo tako. Budi jednostavan, prirodniji.
Manje tog Beethovena. Ne pretjeruj.
Nemoj tako pompozno izgovarati.
Nemoj govoriti kao da si u kazalištu. Milost!
Hoćeš li ti umjesto mene? -Dosta!
Ovdje sam već sat vremena.
Sat vremena!
Oprosti.
Umoran sam.
Još malo. Pri kraju daj malo više očaja.
Kad kažeš: "Ekstremi se stapaju, a hladnoća žari."
Iako još uvijek ne shvaćam što to znači.
Da ti ponovno objasnim? -Nema potrebe.
Treba nam više melankolije.
Neka ti glas malo zadrhti.
Sjeti se, počinit ćeš samoubojstvo. -Da, istina.
Ubit ćeš se.
Hajde, još ovaj put. Daj sve od sebe!
Kaniš se ubiti. -Dobro.
Izgovori to!
Da to kažem?
Da, izgovori.
Ubit ću se.
Prisjeti se svojih neuspjeha.
Što ti je to s rukom? - Kao da se sam snimam.
Kad kažem "akcija", izbrojiš do tri, može?
Ne naglas.
Akcija!
"Ako ovo gledate, to znači da sam mrtav."
Žališ li ti katkad?
Što da žalim? - Postali smo sve što smo mrzili.
Moje slike prodaješ ljudima koje nije briga.
Drže ih u sefovima, kao novac u banci.
Netko dolazi!
Tko li je to? Ovamo nitko ne zalazi.
Sakrij se u kuću! Pogledat ću tko je.
Nešto trebate?
Što on ovdje radi? -Alex?
Sakrij se!
To je samo Alex. - Ne mogu vjerovati! Renzo?
Živi ste?
Varalice! Znao sam!
On je živ.
Ma što to radiš? Snimaš nas? Prestani!
Vrati mi mobitel! -Objasnit ću ti. - Nemaš što objašnjavati.
Objasnit ću... -Smiri se.
Razgovarat ćemo unutra. Hajde, sinko, uđimo.
Daj mi mobitel! -Razmisli na trenutak.
Pogledaj Renza! Vidi kako je sretan!
Ponovno je živ. Opet slika! Smrt mu je toliko koristila!
Kako si nas našao?
Pitao sam vašu asistenticu. -Eugénie?
Ali nitko ne zna gdje smo!
Nisam ostavio nijedan trag. Nemoguće!
Locirala je vaš mobitel.
Vidiš li sad zašto nemam mobitel? - Ne sad, Renzo!
Želiš li novac?
Nudite mi mito? -Upravo tako.
Napisat ću ti ček, samo reci svotu.
Nisam vas došao ucjenjivati.
Nisam ja poput vas. Htio sam saznati istinu. Sad je znam.
Drago mi je da ste živi.
Morao sam staviti galeriju pod hipoteku. -Da, tako je bilo.
Ali on mi je pomogao, iako to nisam tražio.
Rijetki su takvi galeristi ili prijatelji.
Nisi bio uvjeren, ali sad vidiš da sam pravi prijatelj.
Najbolji čak! -Prestani!
Ma joj... -Ti si najbolji!
Kakav ti je gulaš? -Odličan.
Hoćete li mi sad vratiti mobitel? -Ne. Ne za stolom. To je nepristojno.
Kada si ti rođen?
13. svibnja 1995.
Trinaestoga... -Svibnja, 1995.
Što to radite? -Sranje! Nije to.
Koja ti je šifra? -Neću vam reći.
Pokušat ću unatrag.
Zablokirat ćete ga. -Nije ni to.
Zablokirat ćete mi ga!
Evo, sad je zbog tebe zablokiran. -Ma ne!
A što sad? -Jeste li poludjeli?
Tako je bolje. Više nema dokaza ni snimaka.
Nema mobitela. Gotovo. Sjedni.
Što bi ti sad?
Misliš da će ti ljudi vjerovati?
Bit će tvoja riječ protiv moje.
Sve je sačuvano u oblaku.
Fotke, snimke, sve.
Ma to su sve izmišljotine!
Sve se automatski sprema. Mobitel je uzalud crkao.
Dosta više tog materijalizma!
Odoh ja. Mučit ću se bez mobitela i GPS-a.
Gdje je zahod? -Niz hodnik pa lijevo.
Nije s njime lako. -Nije.
Mislim da će nas cinkati.
Misliš? -Naravno.
On je vječno iskreni tupan koji bi takvo nešto učinio.
Gotovi smo.
Smisli nešto! -Što? - Neki razlog da ostane. Brzo!
Čekaj. -Požuri!
Imam jednu ideju.
Stavit ćemo mu četvrt ovoga u kavu.
Onesvijestit će se, a mi ćemo dobiti nešto vremena.
Zašto si to sačuvao? -Ne znam.
Imaš to cijelo vrijeme? Nije li to malo čudno?
Ti si čudan! Ti si to htio progutati! - Ne zapravo! Blefirao sam!
Ti to ozbiljno? Dobro, poslije ćemo o tome.
Prvo ovo treba riješiti. -Što to?
Nećeš mu dati otrov! Ubit ćeš ga!
Ti nisi kriminalac. Saberi se!
Imaš pravo. Ne znam što mi je došlo. Gubim razum.
Završili bismo u zatvoru.
Kako to misliš? - Misliš da nisam provjerio?
Krijumčarenje trupla, krivotvorenje, prijevara...
Za to se ide u zatvor. Nasilje i ono sa sapunom.
Nikada! Radije bih opet umro nego išao u zatvor!
Ovdje sam kao u raju. Slikam, imam inspiraciju...
Neće meni nitko tu slobodu oduzeti!
Pa nije ti zatvor životni odabir!
Kako nije? -Ne možeš ga birati.
Idem ja sad.
Hoćeš još kave pred put? Da te drži budnim.
Jednu kratku. -Možda to i nije pametno.
Jednu brzinsku kavu i to je to.
Hvala.
Ako smijem...
Volim slatko.
Čekaj, stani! Šećer ti nije zdrav.
Htio sam ti reći da smo pogriješili.
Ovo je prijevara, eto.
Nije li tako, Enzo? -Bez sumnje.
I to nije dobro. -Nije uopće.
Kad ovako mlad čovjek pun ideala i podrške
nama starcima istinski otvori oči,
tada se čovjek zamisli.
Dobro, sad malo pretjerujete, ali...
Ali hvala. -Ne, treba reći istinu!
Ako nas želiš prijaviti, razumjet ću.
Samo, molim te, još malo razmisli.
Ne.
Već sam razmislio. Moram vas prijaviti.
Potpuno si siguran? -Jesam.
Imaš li još nešto za dodati?
Mislim da smo sve pokušali. -Žao mi je.
Ispričavam se.
Pij kavu, ohladit će ti se.
Nije mi dobro. -Što?
Moram opet na zahod. -Dobro.
Jebemti! Što smo to učinili? -Što si učinio?
Zašto si usipao taj otrov? - Došao je iz tvog džepa!
Ti si kupio taj otrov!
Ideja je bila tvoja, ubojico! Ti si ga ubio!
Nemoj ti meni! -Ništa ja ne radim!
Misliš li da je... -Ne znam.
Stani! Moj je pomoćnik bio. Idem ja.
Pa hajde onda! -Idem.
Ne miče se. -Što?
Uopće se ne miče.
Bože mili!
Hajde, diži se!
Jesi li dobro, Alex? -Zavrtjelo mi se.
Mora da je od terpentina. - Ili od tvojeg usranog gulaša.
Jesi li dobro? -Bolje mi je.
Tako mi je drago!
Baš čudno. -Dobro si?
Jesam. -Dođi, sjedi.
Šećer je pravi otrov, znaš?
Da, šećer je grozota.
Sjedni. -Hvala.
Popij vode. -Zaista ste dragi.
"Dva su muškarca lažirala smrt Renza Nervija.
Upleteni su i poznati kolekcionari i aukcijske kuće.
Slika Renza Nervija može doseći cijenu od više stotina tisuća eura."
Zatvor? -Reket.
Sapun...
Čekajte.
Oprostite, može li malo...
Malo...
Jedan po jedan!
Molim vas! -Vi.
Ima li života poslije smrti?
Lagana kišica traje dugo, a pljusak kratko.
G. Forestier, kako vidite budućnost? Brine li vas išta?
Ništa. G. Nervi i ja vjerujemo u francusko pravosuđe.
Svježe meso!
Idemo, tuširanje!
Ovdje će vam biti genijalno!
Vidimo se pod tušem!
Nije tako loše.
Bar smo još uvijek zajedno.
Misliš da TV radi?
Ima i interkom.
Dobar dan. Ovdje Forestier i Nervi.
Biste li mogli poslati nekoga da popravi televizor?
Nema struje.
Halo?
"NFT za neznalice"
"NFT se kupuje i razmjenjuje kao i ostale kriptovalute."
Nije me briga.
Svako se umjetničko djelo može pretvoriti u NFT. Zanimljivo.
"Da, bio sam mecena Renza Nervija.
To je umjetnik kojega iznimno cijenim.
Ekscentričan je, istina.
Ovu smo sliku isprva morali skrivati od posjetitelja jer..."
Lupi odozgo!
"Radije ne bih otkrio procijenjenu vrijednost.
O Nerviju je već sve rečeno. On je genij.
Jedan od najvećih slikara 21. stoljeća.
On mi je i blizak prijatelj
čiju ću biografiju uskoro napisati."
Pojma nisam imao. A ti?
"Zvat će se 'Život prije, za vrijeme i nakon smrti'."
O čemu razmišljaš?
Imao si pravo. Postali smo sve što smo mrzili.
Ako ništa ne poduzmemo, tvoje će slike završiti kao i mi, u zatvoru.
Zatočene u sefovima Bog zna gdje. U Dubaiju, tko zna...
Zaključane pod šiframa.
Arthure? -Da?
Znam kako neke možemo spasiti.
"Nakon šest mjeseci za dobro vladanje"
Hvala i doviđenja! -Ugodan van dan.
Kako si, Judo?
Učitelju, nisam imao izbora!
Šalim se. Dođi ovamo!
Jesi li dobro?
Dobar dan. Tišinu molim!
Hvala vam što ste došli
na aukciju slika Renza Nervija, koji je ovdje s nama.
Prva se slika zove "Schrödingerova mačka",
u spomen na mačku korištenu u pokusima iz kvantne fizike.
Početna je cijena... -20 eura.
Dvadeset? -Da.
Može dvadeset.
"Akcijom protiv gladi"
Nudi li netko 22?
22,50!
23. -Tko nudi više?
24. -Tko nudi više?
Dvadeset i četiri jednom, drugi put, treći put...
Prodano!
Eto ga!
Ovo je jedna od meni najdražih.
Zove se "Čovjek iz Penrosea". - Jesu li to rupe od moljaca?
Nisu, nego od metaka.
Renzo je pucao po svojim slikama iz pištolja.
To je predstavljalo smrt zapadnjačkog kapitalizma.
Hvala u Renzovo ime.
To je iznimna slika.
Početna je cijena 30 eura.
Trideset! -Samo naprijed!
38! -40!
40 prvi put, drugi put, treći put!
Prodano!
Čestitam!
Početna je cijena...
Osam!
12, tu ispred!
22!
Tko nudi više? -23!
26! -Prodano!
Bravo, gospođo!
S nama je Renzo Nervi. Večeras ste prodavali slike u bescjenje,
iako bi mogle doseći milijunske iznose.
Koja je poruka takve geste?
Poruka je da je svijet umjetnosti farsa,
savršen primjer korumpiranog svijeta koji stvaramo.
G. Forestier?
Svaka velika banka danas ima konzultanta za umjetnička djela.
To znači da je umjetnost investicija kao i svaka druga.
Cijena je postala glavna svrha jedne slike.
Vama je to normalno? Nije!
Umjetnost nije samo za bogate. Ona pripada svima.
Želite li nešto dodati? -Ne.
Doviđenja. -Doviđenja.
Za oslobođenje umjetnosti!
Hvala vam, bili ste sjajni! - Živjeli! -Živjeli!
Eugénie, hvala ti. Alex, nemoj se ljutiti.
Živjeli!
Što je sad?
"Nepoznati broj"
Što?
"Ovo je poruka za Forestiera i Nervija.
Dečki, čuo sam za vaš performans.
Jako 'cool'. Samo vi i dalje stvarajte nered!"
"Epilog"
Bok. -Bok.
Sretan rođendan, stari moj! -Hvala.
Imam nešto za tebe. -Dar?
Otvorimo ga unutra.
A sada ti zaista želim sretan rođendan.
Pa to je... -Da.
Ma ti si poludio!
Ista ona!
Hvala ti.
Nema na čemu.
Gdje to idemo? -Bez brige.
Siguran si?
Gdje smo to krenuli? -Nigdje.
Jesmo li već stigli?
Nema cilja, nema odredišta. Slobodni smo, Arthure!
Ne bih volio da me pojedu vukovi.
Nema ovdje vukova.
Onda medvjedi. -Nema ni njih.
Što tebe briga? Ti si već mrtav. - Samo se dvaput živi.
Što sada misliš o smrti?
Mislim da sam ipak protiv.
Zaista mi nećeš reći kamo idemo?
Strpljenja!
Uvijek žuriš.
Podsjeća li te na nešto?
Naravno.
Što ti je draže? Umjetnost ili stvarnost?
Umjetnost.
A tebi je vjerojatno stvarnost.
Kako nadmašiti ono što je već stvoreno? - Misliš, stvorio je Stvoritelj?
Hajdemo jesti! Gladan sam.
Inače, zaboravio sam ti reći.
Belgijska kraljevska obitelj jako voli tvoje radove.
Ozbiljno? Pa što?
Oduševila ih je tvoja izložba u Zakladi Louis Vuitton.
Htjeli bi imati tvoju originalnu sliku.
Super. Morat ćeš ih odbiti.
Znaš da oni imaju najbolju zbirku umjetnina na svijetu.
Znaš da ne radim po narudžbi.
Nemoj sad opet!
Ja sam antimonarhist. Ne podnosim kraljeve.
Kraljevi su kao i svi kolekcionari. - Ne trudi se. Neću.
Možda s Alexom odem u Pondicherry podučavati u hinduističkoj školi.
Kakva je to nebuloza? - Nekad sam bio profesor.
Nisam ti to nikad rekao, ali bio si grozan profesor.
Zaista? -Da. Grozan.
Belgija je jedna od predvodnica suvremene umjetnosti.
Rekao sam ne!
Razgovarat ćemo kad se smirimo.
Miran sam. Odgovor je i dalje ne.
Vidjet ćemo još.
MEDIATRANSLATIONS