TARASCON, FRANCUSKA 1956
Kasniš, Jacques. -Oprostite, velečasni.
Idi po vino.
A da vi odete po vino?
Pardon? -Ništa.
Daj da duh tvoj uđe u ove darove i donese im svetost
kako bi za nas mogli postati
tijelo i krv našega Gospodina Isusa Krista.
Tijelo Kristovo.
Amen.
Krv Kristova. -Amen.
Velečasni. -Da?
Netko je tu. -Gdje?
Tko je?
Tko god vi bili, kojim god povodom došli ovamo,
u kući ste Božjoj.
I on vas motri.
ČASNA II
Stavite ovo pod drugu gumu.
Sestro Irene! Sestro Irene.
Sestra Debra.
Riječ je o sestri Debri.
Stalno nevolje. Svakoga dana stvara nevolje.
A sad je odbila otići na ispovijed.
A znaš li zašto?
Smatra da nema što ispovjediti.
Već samo zbog toga trebala bi na ispovijed.
Razgovarat ću s njom, opatice.
Grazie,sestro.
Sestro Debra.
Sestro Irene.
Radi se o ispovijedi?
Opatica će dobiti srčani zbog tebe.
Pa, možda ću onda imati što ispovjediti.
Otac te poslao ovamo, zar ne?
Da.
Bila sam drugačija.
Bilo mu je lakše poslati me odande nego pokušati shvatiti tko sam.
Što je tvoja mama rekla na to?
Jedva da je se sjećam.
Ali otac je uvijek govorio da sam ista ona.
Mislim da mu to nije bio kompliment.
Pa, moji su iz Mississippija,
ali tamo dolje smo naišli na nevolje.
Kad su mi bile četiri godine, bijelci su otkrili gdje smo
i spalili nam kuću.
Nakon toga su mi braća otišla u vojsku.
Tata je zaključio: "Moji sinovi mogu služiti zemlji.
Moja kći može služiti Bogu."
Ni nakraj pameti mi nije bilo da ću završiti ovdje.
Moram li i dalje na ispovijed?
Mislim da si dovoljno ispovjedila.
I, jedna po jedna, sestre su bivale usmrćivane.
Obješene s prozora. Rasječenih grkljana.
U samoubilačkim, katkad i gorim zlodjelima.
Doznale su da pod njihovom zabačenom opatijom
počiva grozna tajna.
Prolaz u pakao.
A kroz taj je prolaz pobjegao jedan demon.
Nego, znamo da demon može uzeti bilo koje obličje,
ali izabiru obličja da upute izazov vašoj vjeri
i da oslabe vaš duh.
Nego, za časne sestre iz Svete Karte
taj je demon izabrao najbezbožnije,
najbogohulnije obličje.
Izabrao je izgledati kao jedna od njih.
A što se onda dogodilo?
Pa, Vatikan je poslao dvoje lovaca na demone.
Svećenika i časnu sestru.
I kako su ga zaustavili? -Sjajno pitanje.
Upotrijebili su drevnu relikviju.
Bočicu u kojoj se nalazi krv Isusa Krista.
I tako su se vratili kao junaci, poljubili Papin prsten.
Svećenik je proglašen biskupom.
Što se dogodilo s časnom?
Pa, nitko zapravo ne zna.
Kažu da joj je iskustvo preteško palo.
Neki kažu da je sišla s uma.
Vatikan ju je morao zatvoriti u sanatorij.
Imam vas! Brzo!
Zašto Madame ima toliko vina?
Ovo je nekoć bio samostan. Svi su redovnici bili debeli pijanci.
Djevojke, sve u prizemlje, molim. Samo što nije osam sati.
Idemo, dajte.
Imam ih.
Trebalo ti je.
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama
i blagoslovljen plod utrobe tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike sada i na času...
Isuse Bože!
Vrag te neće!
Kate.
Dobro jutro.
Već marljivo radite?
Uvijek.
Dobro jutro, Maurice!
Kapetanice!
Daj dođi, Sophie.
Bok, Maurice. -Jutro.
Jutro, Maurice. -Moje dame.
Hej, Maurice, bi li danas igrao bejzbol s nama?
Pa naravno. Znaš što?
Naučit ću te bacati vrhovima prstiju.
Maurice! Maurice! -Kapetanice Sophie.
Poručniče.
Izradila sam ovo za tebe. To je narukvica prijateljstva.
S po perlicom za odliku dobra prijatelja.
Opa. Prekrasna je, Sophie. Hvala ti.
Ti to prosiš svog dečka, mala Sophie?
Vrati je. -Ne možeš me natjerati.
Nisi učitelj. Ti si tu sluga.
Čak i sluga zna da se prema svakome treba ophoditi uviđavno i s poštovanjem.
Djevojke, što vi to radite?
Ovo nije igralište.
Idemo na nastavu!
A vi, Maurice.
U odajama mi je opet bio žohar.
To je nezgodno.
To je pošast. To je odvratno.
Smjesta ću to riješiti.
Bolje bi vam bilo. -Obećavam.
Kapetanice! Kapetanice, čekajte.
Kako si to izveo?
To su mi vještine iz drugog života.
Kako izgledam?
Daj, idi na nastavu. Daj.
Dostava.
Je li vam dobro?
Sestro.
Imaš posjetitelja.
Opatice?
Maurice?
Spasi me, sestro.
Irene! U redu je, u redu je.
Dobro ti je. Dobro ti je.
Tvoj nos.
Sestro Irene.
Imaš posjetitelja.
Sestro Irene.
Vaša Uzoritosti.
Došlo je do incidenta.
Do cijelog niza.
U Szelesteu, seocetu u Mađarskoj.
Devedesetogodišnja časna ustrijelila se na stubištu svoje crkve.
U Grazu u Austriji.
Svećenik se preklao krunicom za vrijeme ponoćke.
U Edolou u Italiji.
Novakinja se bacila kroz prozor.
Zvuči poznato?
Pred samo mjesec dana u Tarasconu u Francuskoj
još jedan je svećenik bio usmrćen unutar svoje crkve.
Spaljen.
Zamjećujete obrazac?
Kreće se na zapad kroz Europu, ali podrijetlo ukazuje na Rumunjsku.
To nije moguće.
Demon je na životu.
Jeste li razgovarali s velečasnim Burkeom? -Velečasni Burke je mrtav.
Kako? -Od kolere.
Jedina ste živa osoba koja se nosila s nečim ovakvim.
Crkva bi htjela da vi to istražite.
Otkrijte što hoće i kamo ide dalje.
Ne.
Kako, molim?
Odbila sam.
Ne mogu. -Ne možete ili nećete?
Ne znate što se zbilo u Svetoj Karti.
Srećom sam izvukla živu glavu.
Imate pravo. Ne znam s čime ste se tamo suočili.
Ali u toj ste opatiji, sestro, izveli pravo čudo.
Crkvi treba još jedno.
Tu li si. -Sestro!
Bojala sam se da sam ušla u pogrešan vlak.
Odakle ti tu?
Došla sam te čuvati.
Netko mora. -Sestro, mogli bi te izbaciti.
Zašto si tu?
Moja mama.
Poginula je u požaru.
Bila je moja crkva.
Htjela bih vjerovati u čuda.
Ali kad vidim kako svećenik stane
i kaže da je pretvorio vino u krv Kristovu, je li,
malo mi je teško povjerovati u to. -To je čin vjere.
On samo kaže hrpu riječi vinu.
Vino postane krv Kristova zbog toga što vjerujemo.
Najiznimniji dijelovi naše vjere stvarni su samo zato što vjerujemo u njih.
A valjda.
Nisi spremna.
Zašto?
Cijeli konvent časnih sestara izginuo je pred tim stvorom.
Žena koje su život posvetile vjeri.
I onda žrtvovale život jer su vjerovale u nešto veće.
Trebam ti.
Samo se nadam da ćeš uspjeti naći vjeru kada dođe vrijeme za to.
"Ma, nosi se. Tko li ti to priječi?"
"Glupo srce što mi tu ostaje."
"Što, kod Lisandra?"
"Kod Demetrija."
"Straha nemaj. Neće ti nauditi, Heleno."
"Ne, gospodine, neće, makar nju glumite."
"O, kad je bijesna, britka je i lukava.
Bila je lija pri pohađanju škole.
A premda je tek sitna, i jarosna je."
"Sitna, opet!
Ništa doli niske i sitne. Zašto hoćeš trpjeti njene..."
U redu, uzmimo stanku. Petnaest minuta.
Baš sam se uživjela u lik.
Da, u odvratan lik.
U redu, djevojke, samo polako. Polako. -Djevojke.
Srce, odnesi ovo u tajništvo.
Najbolja si.
Čujem da tu negdje ne valja ormar.
Brava se ne da otvoriti.
Smijem li? -Molim.
Zaglavio se.
Možete li samo, molim, malo pritisnuti ovdje?
Da. Baš ovdje.
U redu. Hvala.
Očito smo oboje po posljednjoj modi.
Izgleda da jesmo.
Okej.
Velika hvala.
U redu.
Okej.
Mala je sjajna. Sigurno ste ponosni.
Jesam.
Treba li ti pomoć?
Ne, u redu je.
Smiri se, Sophie. Nećemo ti mi ništa.
Majke mi preko groba.
Dosta smo se zlobno ponijele prema tebi.
Bila sam kuja.
Ništa zato.
Što radiš nakon ovoga?
Moramo se vratiti na nastavu.
Tek za deset minuta.
Bi li se malo zabavila?
Madame kaže da ne smijemo u kapelu.
Znam.
Zašto smo ovdje?
Igramo igru.
Zove se "usprkosi đavlu".
Ja tu ne vidim đavla.
Đavao je uvijek tu.
Samo što ne gledaš dovoljno pažljivo.
To ovisi o mjestu gdje stojiš i trenutku kada gledaš.
U pravo doba dana
sunce padne na staklo pod točno potrebnim kutom.
I ako pažljivo promatraš, on pogleda ravno u tebe.
Govorka se da se, ako svrneš pogled,
đavao pojavi u obličju čudovišna jarca.
Vidiš? Promatra te.
Što god da bude, što god da čuješ,
da nisi svrnula pogled.
Pustite me van!
Sophie? Što je sad ovo? Što se dogodilo?
Hej, hej. U redu je.
Što se dogodilo?
Naravno, dečko joj pritječe u spas.
Vama je ovo smiješno?
Je li?
U redu je. Prošlo je.
Što se unutra dogodilo?
Možeš mi reći.
Ništa. -Sophie?
Zašto nisi na nastavi?
Nije ona kriva za ovo.
Starije su igrale nekakvu igru.
Žao mi je, mama.
Ispričajte nas.
Jasno.
Jesi li dobro?
TARASCON, FRANCUSKA
Sestra Astrid?
Dobrodošla u Tarascon. Izvoli, uđi.
Još držimo misu, ali nitko ne dolazi.
Ljudi vjeruju da je to bio đavao.
Govore da je naša crkva prokleta, da nas je Bog napustio.
Ovdje smo ga pronašli.
Sestro?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Smijemo li vidjeti sobu velečasnog Noireta, molim?
Naravno.
Jezovito.
Sveta Lucija.
Svetica zaštitnica slijepih.
Usmrtili su je pogani.
Zapalili su je, ali nije htjela gorjeti.
Prije no što su je ubili, iskopali su joj oči.
Našla sam ih. Molim.
Te večeri je tu bio dječak? Svjedok?
Da. Jacques. Sve je vidio.
Gdje ga se može naći?
Majka mu ne da govoriti o tome.
Ali možda ga nađete kako igra nogomet u mjestu.
Je li još netko bio u crkvi?
Imali smo majstora.
Otišao je dan nakon što se to dogodilo.
Znate li kamo je otišao?
Ne znam.
Ali bio je svjetski putnik.
Podrijetlom iz Rumunjske.
Tamo je dobio nadimak.
Nekoć su ga zvali
Francuz. -Francuz.
Kamo ćeš dalje?
Pa, imam dovoljno za put do Mađarske,
a odande mi je svijet na dlanu.
Ili je bar Mađarska.
Spasio si mi život. -To? To nije bilo ništa.
Ne, samo si upala u... Kako se ono kaže?
U životni dug.
Vrlo je jednostavan.
Nas dvoje ćemo biti vezani jedno uz drugo za cijelu vječnost.
Umalo da sam zaboravila.
Nije to ništa, samo znak zahvalnosti.
Sjeme rajčice. Hvala ti.
Rekao si da jednog dana hoćeš imanje. Odnekud se mora početi.
Nedostajat ćeš mi, Irene.
Irene?
Tko je taj Francuz?
Zove se Maurice.
U Svetoj Karti nam je bio vodič.
Kada sam se suočila s demonom, vratio se po mene.
Spasio mi je život.
Tada se to dogodilo.
Tako je demon pobjegao.
Tako se kreće, izvodi sve to.
Znači, posjednut je.
Maurice.
Bok. Zdravo, još jednom.
Shvatila sam da vam nisam zahvalila.
Sophie mi je kazala što ste učinili.
Ne. Te djevojke su čudovištanca.
Nisu sve one loše. Samo poneke.
Čujte, kapela. Zašto je Madame drži pod ključem?
Kad je opasna.
Sin joj je poginuo u njoj za vrijeme bombardiranja.
Cedric. Bio je ministrant.
Nisam znao da je imala sina.
Ne spominje ga.
Madame je teška žena, ali vrlo je dobra prema nama.
Bolje da se vratim djeci. -Svakako, da.
I bolje da se ja vratim poslu.
Ulovila sam te!
Što si to radila? -Ništa.
Uhodila si me.
Možda. -Možda?
Možda, vjerojatno, apsolutno, definitivno.
O čemu ste razgovarali?
Ni o čemu.
O nečemu jeste. Natjerao te na smijeh.
To se tebe ne tiče.
Nego, idemo. Dosta je uhođenja.
Hej!
Sophie?
Mama?
Idemo unutra, djevojke. Brzo. Hitro.
Sophie.
Kamo si pobjegla?
Tražila sam te, dođi. -Mama.
Hitro.
Što slijedi?
Je li ovo samo velika slijepa ulica?
Ne. Tu ima nečega.
Čega? Zar...
Zar osjećaš nešto?
Tako nekako.
Moje sestre.
Imam rezervaciju na Irene Palmer.
Palmer?
Nažalost, ne mogu je naći.
Što? To nije moguće. Imam rezervaciju.
Madam, nije ovdje.
Daj da ja to riješim.
Biste li, molim vas, razgovarali s voditeljem smjene?
Svakako, madam. -Hvala vam.
Jacques?
Ti si taj dječak.
Ne boj se. Zovem se Irene. Crkva me poslala ovamo da pomognem.
Znam da si te noći bio tamo.
Vidio si to.
Te noći. Jesi li imao krunicu?
Ne. Pripadala je velečasnom Noiretu.
Što? -Uzeo sam je.
Žao mi je, bilo me je strah.
Jacques! Čekaj!
Jacques?
Irene?
Irene!
Irene! Irene!
Irene, probudi se! Bože moj. Probudi se.
Treba nam doktor. Upomoć! Upomoć!
Pomozite nam! Treba mi doktor!
Irene.
Pomozite nam!
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama i...
Maurice?
Maurice.
Madame Laurent?
Što to radite?
Ne znam. Ne znam.
-Vratite se u svoju sobu.
Da.
Ispričavam se. -U redu je.
Bože moj. Bože moj. Bože moj.
Mama!
Tko je tu unutra?
Cedric?
Cedric.
Stoj!
Evo je. Vratila se iz mrtvih.
Hvala vam, doktore. -Nema na čemu, sestro.
Što se sinoć dogodilo?
Blizu smo. Imala sam viziju.
Vidjela sam što demon hoće.
Moćan je.
Neku žuđenu vrednotu, neku relikviju iz davnine.
Služi se Mauriceom da dođe do toga.
Tjera ga.
Iscrpljuje ga.
Drži ga na životu samo da to pronađe.
Ubit će ga kada dođe do toga.
Ministrant.
Zaboravila sam ti reći. Pronašla sam ga.
Što? -Dobro, on je pronašao mene.
Svratio je dok si bila u nesvijesti. Dao mi je ovo.
Krunica velečasnog Noireta.
Ovaj simbol je...
Djeluje mi vrlo poznato, ali ne mogu ga odrediti.
Ja mogu. S fotografija.
Mislim da sam ga vidjela na jednoj žrtvi.
Vidi.
To je spona.
Ako otkrijemo što ovo znači, možda uspijemo otkriti kamo je krenuo.
Kako bismo to mogle?
Imam prijatelja u Katoličkom arhivu.
Ne mogu naći Sophie. Jeste li je vidjeli?
Ne.
Hej, hej, hej. Bez brige. Sigurno nije daleko.
Pronaći ću je, u redu?
Sophie!
Sophie.
Hej.
Našla si vrlo posebno mjesto. Smijem li ti se pridružiti?
Zbog čega?
Čisto da popričamo.
Madame nikad nije ulazila u kapelu.
Ne znam zašto je sinoć otišla onamo.
Nešto ne valja s ovom školom.
Nešto mi ne djeluje kako treba.
Kao da tu ima nečega
čega ne bi trebalo biti.
Sophie.
Što se dogodilo?
Jesi li vidjela nešto? Bilo što?
Ne.
To je samo osjećaj.
Hej, u redu je biti u strahu.
I ja sam u strahu.
Bilo je prilika u mom životu
kad me strah natjerao na djela koja sam smatrao posve nemogućima.
Sačuvao si moju narukvicu.
Da, pa, pokušao sam je prodati. Nitko je nije htio kupiti.
Dođi. Bolje da siđemo natrag.
Majka ti je zabrinuta, okej?
Uvijek je zabrinuta.
Ne znam zašto. Možda zato što te voli?
Dođi. Samo se nadam da te neće staviti u kaznu.
Ispričavamo se.
Oprostite. Hvala. Bog vas blagoslovio.
PALAIS DES PAPES, FRANCUSKA KATOLIČKI ARHIV
Gdje ste to našli? -U Tarasconu.
Ovo je pripadalo svećeniku?
Da. Odakle znate? -Čujem se s Vatikanom.
Kažu mi da se demon iz Svete Karte vratio.
To je porodični grb.
Čije obitelji?
Svete Lucije od Sirakuze.
Te su žrtve sigurno njeni potomci.
Svete Lucije?
Mislim da zna što hoće.
Što?
Oči.
Oči? Kakve oči?
Kad su pogani usmrtili Luciju, njena obitelj je pobjegla.
Progonili su ih.
Raštrkali diljem svijeta.
A cijelo to vrijeme oni čuvaju tajnu.
Svetu relikviju.
Oči svete Lucije.
Znači, taj demon hoće doći do dva oka?
Zbog čega bi ih htio?
To je demon.
A ja sam jedva više od knjižničara. Ne mogu niti pretpostaviti.
Samo,
ako ćemo dijeliti teorije,
možda možete uzeti u obzir da je taj demon nekoć bio anđeo.
Da ga je Bog odbacio.
Lišio svoje svete moći koju Bog širokogrudno daje svojim svecima.
Hoće opet doći do te moći.
Demoni traju beskonačno.
Bio je prisutan uz svetu Luciju i otada progoni njenu krvnu lozu.
Ta relikvija je iznimno moćan predmet.
U rukama jednog demona postala bi nešto nepojmljivo.
Ali u vašim bi rukama mogla postati oružje.
Baš kao što ste upotrijebili Kristovu krv u Svetoj Karti.
Tako ćete to izvesti.
Tako ćete poslati tog stvora natrag u pakao.
Samo što ne znamo gdje je to.
Ja možda znam.
Stvaramo kataloški popis tih relikvija, idemo tragom glasina i tako dalje,
i ako me sjećanje dobro služi, ova je pronašla put do jednog redovnika.
Jeana-Paula Redara.
U pismima koja je poslao Vatikanu piše
da je zakopao oči negdje unutar svoga samostana.
Svete Marije. U Aix-en-Provenceu.
To je na oko sat vremena odavde.
Je li i dalje samostan?
Ne, bio je prodan vinariji, a sad je...
To je internat.
Irene, čekajte.
Što god da se večeras dogodi, ne oklijevajte.
Zapravo ne znamo što ta relikvija može.
A isto vrijedi za tog demona.
Poprimit će koje god obličje,
a to će obličje izabrati kako bi zlorabio vaše strahove,
i strahove onih oko vas.
Morate ga biti spremni spriječiti, po svaku cijenu.
Što to spravljaš?
Zove sefeijoada. To je portugalsko varivo.
Što ide u njega?
Puževi golaći.
I oni s kućicom.
Lagala sam ti.
O čemu?
Rekla sam da se ne sjećam majke.
Ali sjećam je se.
Sjećam se svega o njoj.
Bila je duboko pobožna.
Govorila je da joj se Bog izravno obraća.
Da joj daje viđenja.
Vizije.
Kao i meni.
Otac joj nije vjerovao.
Rekao je da je nenormalna.
Bogohulna.
Što je bilo s njom?
Otac ju je odveo doktoru.
I onda su se vratili da je odvedu.
Uvijek ću biti s tobom.
Nikad je više nisam vidjela.
Opa!
Ti se uvijek okrećeš, okreni mene.
Moja damo.
Mama, na tebi je red.
Ne, radije ne.
Molim te.
Molim vas.
Pa dobro.
Je li vam dobro?
Da. Nije to ništa.
Okej. -Nije to ništa.
Maurice!
Nešto vam je pod kožom.
O, ne.
Dođite! Dođite! Moramo brzo odavde! Dođi!
Ovuda, ovuda! Dođi.
Bože. Sestro.
Maurice.
Vratio se. Tu je.
Maurice, trebaš... -Kate, ovo je Irene.
Ne, Maurice, trebaš... -Prijateljica je, pomoći će.
Moramo ići. Smjesta! -Miči se od njih!
Što?
Moramo ići. Smjesta!
U tebi je.
Što?
Unutar tebe je.
Ne.
-Ja sam kriva.
Jer si se vratio po mene, kada se to dogodilo.
O, Bože. Ne.
Maurice, što je sad ovo?
Možemo ga spriječiti.
Zdravo, sestro.
Maurice?
Irene, je li ti dobro?
Spriječi ga.
Demone!
U ime Boga i Duha Svetoga, zapovijedam ti, napusti ovog čovjeka!
Pusti ga na miru!
Misliš da će ga to držati?
Radimo brzo.
Jeste li dobro?
Što je to bilo? Što mu je?
Bolestan je. Pomoći ćemo mu, ali treba nam vaša pomoć.
Išao je onamo.
Što je tu unutra?
To je kapela.
Što tražite?
Relikviju iz davnine koju je tu ostavio redovnik po imenu Jean-Paul Redar.
Zvuči vam poznato?
Samo sam učiteljica. Nitko ne smije ulaziti ovamo.
Redar bi ostavio neki način da ga ostali potomci pronađu.
U što to gledaš?
U jarca.
To je đavao.
Ne, to je samo ovdašnja dječja igra.
Kakva igra?
Kad sunce zasja kroz prozor,
jarcu se oči crveno zažare.
To je đavao. Promatra te.
Točno tu.
Vidi li se što?
Ne, zasad ne.
Malo si previsoko. Možeš li spustiti?
Čekaj! Čekaj, čekaj!
Opet digni, polako.
Stoj!
To je to.
Imamo ga.
Imamo ga!
Sophie.
Celeste, jesi li to čula?
Netko je na katu iznad nas.
Idi pogledati.
Čekajte. Čekajte.
Oči svete Lucije.
Bok. -Tko ste vi?
U redu je, Kateina sam prijateljica.
Mislim da je netko na katu iznad.
Što, kvragu?
Što to radiš? Tko je to?
Kakav je to stvor?
To je đavao.
Djevojke!
Mama! Mama!
Što ti to radiš?
To je Madame Laurent. -Što?
Stoji u svojoj sobi.
Ne! Ne!
Sophie.
Sophie, ja sam, Maurice.
Ne boj se. Prijatelj sam ti.
Sophie. Sophie!
Sophie.
Nikada ti ne bih naudio.
Sjećaš se? Kapetanice?
Oči.
Sophie!
-Irene!
Je li ti dobro?
Imam ga.
Demone!
Irene!
To ga boli!
Sestro, molim te.
To me ubija.
Ne!
Gdje je Sophie?
Ne razdvajajte se.
Diži se, diži se!
Brzo, brzo!
Vrata! Vrata!
Spasi me, Bože, imenom svojim.
Ne!
Dajte mi zasun!
Natrag u kapelu!
Simone, dođi sa mnom.
Ostanite iza mene.
Uvijek ću biti s tobom.
Pogledaj me.
Je li ti dobro?
Da.
To je bilo čudo.
Vino.
Sophie! Sophie!
Irene!
Ne. Ne, Maurice, ne!
Ne!
Maurice, ne! Ne!
Pusti me, molim te!
Stani!
Sestro.
Moli se sa mnom.
Ovo je pehar krvi moje.
Kad su usmrtili Luciju, njena obitelj je pobjegla.
Progonili su ih. Raštrkali diljem svijeta.
Krv novog i vječnog zavjeta.
Što lije se za vas i za sve
da vam se grijesi otpustiti mogu.
Rekla sam da se ne sjećam majke. Ali sjećam je se.
Sveta Lucija. Svetica zaštitnica slijepih.
Zapalili su je, ali nije htjela gorjeti.
Činite tako u spomen na mene.
Te su žrtve sigurno njeni potomci.
Imaš moje oči.
Amen.
Sestro.
Spasila si me.
Maurice.
Žao mi je.
Strašno mi je žao.
Ništa zato.
Žao mi je.
ČASNA II
Gospodine Warren? Gospodine Warren.
Zove vas velečasni Gordon.
Kaže da je slučaj hitan.
Da, velečasni.
Kako možemo pomoći?
ČASNA II
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER