TARASKONA, FRANCIJA 1956. GADS
-Tu nokavējies, Žak. -Piedodiet, tēvs.
Atnes vīnu!
Pats varējāt atnest.
-Ko? -Neko.
Svētī šīs dāvanas Svētā Gara spēkā,
lai tās mums top
par mūsu Kunga, Jēzus Kristus, miesu un asinīm.
Kristus miesa.
Āmen.
-Kristus asinis. -Āmen.
-Tēvs? -Jā?
-Šeit kāds ir. -Kur?
Kas tur ir?
Lai vai kas tu esi, lai vai kādi ir tavi nodomi,
tu esi Dieva namā.
Un Viņš tevi vēro.
MŪKENE II
Palieciet zem otra riteņa!
Māsa Airīna! Māsa Airīna!
Māsa Debra.
Par māsu Debru.
Negals ar viņu. Katru dienu kaut ko sastrādā.
Un tagad viņa atsakās iet uz grēksūdzi.
Zini, kāpēc?
Viņai neesot nekā, ko izsūdzēt.
Ar šiem vārdiem vien viņa grēko.
Es ar viņu parunāšu, abate.
Paldies, māsa.
Māsa Debra?
Māsa Airīna.
Par grēksūdzi?
Tu abati kapā iedzīsi.
Tad varbūt man būs, ko izsūdzēt.
Tevi šurp atsūtīja tēvs?
Jā.
Es atšķīros.
Aizsūtīt mani prom bija vieglāk nekā censties saprast.
Ko par to teica tava mamma?
Es viņu tikpat kā neatceros.
Bet tēvs vienmēr teica - esmu tāda pati kā viņa.
Un diez vai tas bija kompliments.
Nu, mana ģimene ir no Misisipi,
bet mums tur bija problēmas.
Kad man bija četri gadi, mūs atrada baltie.
Nodedzināja mūsu māju.
Pec tam mani brāļi iestājās armijā.
Tētis nolēma: "Dēli kalpos valstij,
meita kalpos Dievam."
Man pat sapņos nerādījās, ka nonākšu šeit.
Vai man tiešām jāiet uz grēksūdzi?
Esi izsūdzējusi pietiekami.
Māsas cita pēc citas aizgāja bojā.
Pakāršanās, pārgrieztas rīkles.
Pašnāvības. Pat ļaunākas lietas.
Māsas uzzināja, ka zem viņu nomaļā klostera slēpjas baiss noslēpums.
Vārti uz elli.
Un pa šiem vārtiem bija izbēdzis dēmons.
Mēs zinām, ka dēmoni var pieņemt jebkādu veidolu,
bet tie izvēlas tādu, kas pārbauda jūsu ticību
un vājina jūsu garu.
Svētās Kartas mūķenēm
dēmons izvēlējās parādīties visbezdievīgākajā,
visķecerīgākajā veidolā.
Tas izvēlējās izskatīties kā viena no viņām.
Un kas notika pēc tam?
Vatikāns nosūtīja turp divus dēmonu medniekus.
Priesteri un mūķeni.
-Un kā viņi to apturēja? -Labs jautājums.
Viņi izmantoja senu relikviju:
ampulu ar Jēzus Kristus asinīm.
Viņi atgriezās kā varoņi, noskūpstīja pāvesta gredzenu.
Priesteris tika iecelts par bīskapu.
Kas notika ar mūķeni?
Neviens īsti nezina.
Pārdzīvojumi esot bijuši pārāk briesmīgi.
Runā, ka viņa esot sajukusi prātā.
Vatikānam nācies viņu ieslodzīt trakonamā.
Noķēru! Aši!
Kāpēc kundzei ir tik daudz vīna?
Te agrāk bija klosteris. Mūki bija resni žūpas.
Meitenes, kāpiet lejā, lūdzu. Jau gandrīz astoņi.
Pasteidzieties!
Lūk, atnesu.
Tas bija ilgi.
Esi sveicināta, Marija, žēlastības pilnā, Kungs ir ar tevi.
Tu esi svētīta starp sievietēm,
un svētīts ir tavas miesas auglis Jēzus.
Svētā Marija, Dieva māte, lūdz par mums, grēciniekiem, tagad un mūsu...
Kungs debesīs!
Velns un elle!
Keita!
Labrīt!
Jau cītīgi strādā?
Kā vienmēr.
Labrīt, Moris!
Kapteine!
Ejam, Sofij.
-Sveiks, Moris! -Labrīt!
-Labrīt, Moris! -Dāmas!
Klau, Moris, vai šodien uzspēlēsim beisbolu?
Protams. Zini ko?
Es tev iemācīšu mest naklbolu.
-Moris! -Kapteine Sofija!
Leitnant!
Es to uztaisīju tev. Tā ir draudzības aproce.
Katra zīle simbolizē kādu drauga īpašību.
Burvīgi. Paldies, Sofij.
Vai tu bildini savu puisi, mazā Sofija?
-Atdod! -Tu nevari man pavēlēt.
Tu neesi skolotājs. Tu esi kalps.
Pat kalps zina: pret visiem jāizturas laipni un ar cieņu.
Meitenes, ko jūs darāt?
Šis nav rotaļlaukums.
Marš, uz klasi!
Pagaidi, Moris!
Manā guļamtelpā atkal bija prusaks.
Cik nelāgi.
Tā ir invāzija. Pretīgi.
Es jau ķeros klāt.
-Pacenties. -Apsolu.
Kapteine! Kapteine! Pagaidi!
Kā tev izdevās?
Iemaņas no iepriekšējās dzīves.
Kā es izskatos?
Labi, skrien uz klasi!
Piegāde.
Vai jums viss labi?
Māsa!
Tev ir viesis.
Abate?
Moris?
Glāb mani, māsa!
Airīna! Viss kārtībā.
Viss ir labi.
Tev asiņo deguns.
Māsa Airīna!
Tev ir viesis.
Māsa Airīna!
Jūsu eminence!
Ir noticis incidents.
Vairāki incidenti.
Seleste, ciematiņš Ungārijā.
90 gadus veca mūķene nošāvusies uz baznīcas kāpnēm.
Grāca, Austrija.
Priesteris Ziemassvētku mises laikā pārgriezis sev rīkli ar rožukroni.
Edolo, Itālija.
Novice izmetusies laukā pa logu.
Kaut ko atgādina?
Pirms mēneša Taraskonā Francijā
priesteris nogalināts savā baznīcā.
Rituālā sadedzināšana.
Vai saskatāt tendenci?
Tas virzās pa Eiropu uz rietumiem, bet sākumpunkts ir Rumānijā.
Nevar būt.
Dēmons ir dzīvs.
Vai runājāt ar tēvu Bērku?
Tēvs Bērks ir miris.
-Kā? -Holera.
Jūs esat vienīgā, kam ar to bijusi darīšana.
Baznīca vēlas, lai veicat izmeklēšanu.
Noskaidrojiet, ko tas grib un kurp dodas.
Nē.
Ko, lūdzu?
Es teicu nē.
-Es to nevaru. -Nevarat vai negribat?
Jūs nezināt, kas notika Svētajā Kartā.
Man paveicās, ka izdzīvoju.
Taisnība. Es tiešām nezinu, ar ko tur saskārāties.
Bet tajā abatijā, māsa, jūs paveicāt brīnumu.
Baznīcai vajag, lai paveicat to atkal.
-Te tu esi. -Māsa?
Bažījos, ka ielēcu nepareizā vilcienā.
Ko tu te dari?
Pieskatu tevi.
-Kādam tas jādara. -Māsa, tevi izslēgs.
Kāpēc tu esi šeit?
Mana mamma.
Gāja bojā ugunsgrēkā.
Viņa bija mana baznīca.
Es gribu ticēt brīnumiem.
Bet, kad priesteris apgalvo,
ka pārvērtis vīnu par Kristus asinīm,
zini, noticēt ir grūti.
Tas ir ticības akts.
Viņš tikai kaut ko pasaka vīnam.
Vīns kļūst par Kristus asinīm tāpēc, ka ticam.
Neparastākie ticības brīnumi ir īsti tikai tāpēc, ka tiem ticam.
Laikam jau.
Tu neesi gatava.
Kāpēc?
Tas dēmons nonāvēja veselu klosteri.
Mūķenes, kas dzīvi veltījušas ticībai.
Un tad upurēja dzīvību, jo ticēja kaut kam augstākam.
Tev mani vajag.
Es tikai ceru, ka atradīsi ticību, kad pienāks laiks.
"Tad ej. Kas tevi tur?"
"Muļķa sirds, ko te atstāju."
"Lizanderam?"
"Nē, Demetrijam."
"Nebaidies, Helēna. Viņa tev nedarīs pāri."
"Nē, kungs, nedarīs, pat ja viņu aizstāvat."
"O, dusmās viņa ir skarba un asa.
Skolā bija īsta ragana.
Un, lai gan maza, viņa ir neganta."
"Atkal "maza"!
Tikai īsa un maza... Kāpēc ļaujat viņai..."
Tagad 15 minūšu starpbrīdis.
Es tieši sāku iejusties tēlā.
Jā, sliktā tēlā.
-Tā, meitenes, neskrieniet! -Meitenes.
Mīļā, aiznes uz manu kabinetu.
Tu esi labākā.
Dzirdēju, ka esot jāsalabo skapītis.
Salūzusi slēdzene.
-Drīkstu? -Lūdzu.
Iestrēgusi.
Vai vari te uzspiest?
Jā. Tur.
Labi. Paldies.
Rādās, abi sekojam jaunākajai modei.
Tā laikam ir.
Labi.
Liels paldies.
Labi.
Tā.
Viņa ir jauka meitene. Tu noteikti lepojies.
Jā.
Tev palīdzēt?
Nē, paldies.
Nomierinies, Sofij. Mēs pāri nedarīsim.
Goda vārds.
Pirmīt mēs uzvedāmies nejauki.
Es biju maita.
Nekas.
Ko tu tagad darīsi?
Mums jāatgriežas klasē.
Tikai pēc 10 minūtēm.
Gribi izklaidēties?
Kundze ir aizliegusi ieiet kapelā.
Zinu.
Ko mēs te darām?
Spēlējam spēli.
To sauc "Izaicini velnu".
Te nekāda velna nav.
Velns vienmēr ir klātesošs.
Tu tikai neskaties pietiekami uzmanīgi.
Viss atkarīgs no tā, kur stāvi un kad skaties.
Katru dienu ir viens brīdis,
kad saule apspīd vitrāžu pareizajā leņķī.
Ja vērīgi ieskatīsies, redzēsi, kā viņš uz tevi raugās.
Ļaudis runā - ja novērsīsies,
velns parādīsies briesmīga āža veidolā.
Redzi? Viņš tevi vēro.
Lai vai ko tu darītu un dzirdētu, nenovērs skatienu.
Izlaidiet mani!
Sofij? Kas atgadījies? Kas notika?
Ei! Viss kārtībā.
Kas notika?
Protams, viņas puisis ierodas viņu glābt.
Jums tas šķiet smieklīgi?
Ko?
Viss kārtībā. Tas ir galā.
Kas tur iekšā notika?
Tu vari man izstāstīt.
-Nekas. -Sofij?
Kāpēc neesi klasē?
Viņa nav vainīga.
Vecākās meitenes spēlēja spēli.
Piedod, mamm.
Mums jādodas.
Protams.
Tev viss labi?
TARASKONA, FRANCIJA
Māsa Astrīda?
Laipni lūgtas Taraskonā. Lūdzu, ienāciet.
Mēs joprojām noturam mises, bet neviens nenāk.
Ļaudis uzskata, ka tas bija velns.
Runā, ka mūsu baznīca esot nolādēta, ka Dievs mūs esot pametis.
Te mēs viņu atradām.
Māsa?
Tev viss labi?
Viss kārtībā.
Vai varam, lūdzu, apskatīt tēva Nuarē celli?
Protams.
Baisi.
Svētā Lūcija.
Aklo aizbildne.
Viņu nonāvēja pagāni.
Aizdedzināja, taču viņa nedega.
Pirms nogalināšanas viņai izrāva acis.
Atradu. Nāciet.
Tonakt tur bija kāds zēns? Liecinieks?
Jā. Žaks. Viņš redzēja visu.
Kur varam viņu sastapt?
Māte negrib, ka viņš par to runā.
Bet viņš pilsētā mēdz spēlēt futbolu.
Vai baznīcā bija vēl kāds?
Mums bija strādnieks.
Dienu pēc notikušā viņš devās prom.
Vai zināt, uz kurieni?
Nezinu.
Viņš bija pasaules apceļotājs.
Ieradās no Rumānijas.
Tur bija ticis pie iesaukas.
Viņu mēdza saukt par...
-Francīti. -Francīti.
Kurp tu tagad dosies?
Man pietiek naudas, lai tiktu līdz Ungārijai,
un durvis uz pasauli ir vaļā.
Nu, vismaz uz Ungāriju.
-Tu man izglābi dzīvību. -Ko? Sīkums.
Nē, tu tikai esi mana... Kā to sauc?
Parādniece uz mūžu.
Ļoti vienkārši.
Mēs abi būsim saistīti mūžīgi.
Gandrīz aizmirsu.
Nekas liels, vienkārši pateicība.
Tomātu sēklas. Paldies.
Tu teici, ka gribi saimniecību. Ar kaut ko ir jāsāk.
Man tevis pietrūks, Airīna.
Airīna?
Kas ir tas Francītis?
Viņu sauc Moriss.
Viņš bija mūsu gids Svētajā Kartā.
Kad es sastapos ar dēmonu, viņš atgriezās, lai mani sameklētu.
Viņš man izglāba dzīvību.
Tad tas būs noticis.
Tā dēmons izglābās.
Tā tas pārvietojas, darot tās briesmu lietas.
Tātad viņš ir apsēsts.
Moris?
Labdien vēlreiz!
Sapratu, ka neesmu tev pateikusies.
Sofija man visu izstāstīja.
Tās meitenes ir mazas briesmones.
Viņas nav ļaunas. Tikai reizēm.
Kāpēc kundze tur kapelu aizslēgtu?
Tā ir bīstama.
Bombardēšanas laikā tur gāja bojā viņas dēls.
Sedriks. Viņš bija altārzēns.
Nezināju, ka viņai bija dēls.
Viņa par to nerunā.
Kundze ir stingra sieviete, bet pret mums bijusi ļoti laba.
-Man jāatgriežas pie bērniem. -Jā.
Un man jātgriežas pie darba.
Pieķēru!
-Ko tu darīji? -Neko.
Tu izspiegoji.
-Varbūt. -Varbūt?
Varbūt, iespējams, noteikti, katrā ziņā.
Par ko jūs runājāt?
Par niekiem.
Tur bija kas vairāk. Viņš tevi sasmīdināja.
Tā nav tava darīšana.
Ejam. Vairs nekādas spiegošanas!
Ei!
Sofij?
Mamm?
Laukā, meitenes! Aši! Ātri!
Sofij!
Kur tu aizbēgi?
-Es tevi meklēju. Nāc! -Mamm!
Aši.
Ko tagad?
Esam strupceļā?
Nē. Te kaut kas ir.
Kas?
Tu kaut ko sajūti?
Tā varētu teikt.
Māsas!
Es veicu rezervāciju uz Airīnas Pālmeres vārda.
Pālmere?
Diemžēl nevaru atrast.
Ko? Nevar būt. Man ir rezervācija.
Kundze, nav.
Es to nokārtošu.
Kungs, vai varam runāt ar vadītāju?
-Protams, kundze. -Paldies.
Žak?
Tu esi tas zēns.
Nebaidies! Esmu Airīna. Mani atsūtīja Baznīca.
Zinu, ka tonakt tu biji tur.
Tu to redzēji.
Vai tonakt tev bija rožukronis?
Nē. Tas bija tēva Nuarē.
-Ko? -Es to paņēmu.
Piedodiet, es nobijos.
Žak! Pagaidi!
Žak?
Airīna? Airīna!
Airīna! Airīna!
Airīna, mosties! Ak dievs! Mosties!
Mums vajag ārstu. Palīgā! Palīgā!
Palīdziet! Vajag ārstu!
Airīna.
Palīdziet!
Esi sveicināta, Marija, žēlastības pilnā, Kungs ir ar tevi.
Tu esi svētīta starp sievietēm un sv...
Moris?
Moris!
Lorānas kundze?
Ko tu dari?
Es nezinu.
-Es nezinu. -Ej uz savu istabu!
Jā.
-Piedodiet. -Nekas.
Ak dievs. Ak dievs.
Mammu!
Kas tur ir?
Sedrik?
Sedrik!
Nevajag!
Nu re! Viņa ir augšāmcēlusies.
-Paldies, dakter. -Nav par ko, māsa.
Kas vakarnakt notika?
Mēs esam tuvu. Man bija vīzija.
Es redzēju, ko tas dēmons grib.
Tas ir spēcīgs.
Iekārojis kādu senu relikviju.
Tas izmanto Morisu, lai to iegūtu.
Dzen viņu.
Izsūc spēkus.
Uztur dzīvu tikai, lai to lietu atrastu.
Pēc tam dēmons viņu nogalinās.
Tas altārzēns.
Aizmirsu pateikt. Es viņu atradu.
-Ko? -Nu, viņš atrada mani.
Atnāca, kad biji bezsamaņā. Iedeva šo.
Tēva Nuarē rožukronis.
Tas simbols...
Tas šķiet redzēts, bet neatceros, kur.
Es atceros. Fotogrāfijas.
Es to redzēju vienam upurim.
Skaties!
Tie ir saistīti.
Ja noskaidrosim to nozīmi,
sapratīsim, kurp dēmons dodas.
Kādā veidā?
Paziņa strādā Katoļu baznīcas arhīvā.
Es nevaru atrast Sofiju. Esi viņu redzējis?
Nē.
Ei! Neuztraucies! Viņa nevar būt tālu.
Es viņu atradīšu.
Sofij!
Sveika!
Cik aizraujoša vieta. Drīkstu pievienoties?
Kāpēc?
Parunāsimies.
Kundze nekad negāja tajā kapelā.
Kāpēc pagājušonakt viņa tur bija?
Ar šo skolu kaut kas nav lāgā.
Kaut kas nešķiet pareizi.
Ir sajūta, ka te ir kaut kas...
kam nevajadzētu būt.
Sofij.
Kas notika?
Vai tu kaut ko redzēji?
Nē.
Tā ir tikai sajūta.
Klau, baidīties ir normāli.
Arī es baidos.
Manā dzīvē ir bijuši brīži,
kad baiļu iespaidā esmu paveicis neiespējamo.
Tu nēsā manu aproci.
Jā. Centos to pārdot. Neviens nepērk.
Nāc! Mums jāatgriežas lejā.
Tava māte raizējas.
Viņa vienmēr raizējas.
Diez kādēļ? Varbūt viņa tevi mīl?
Ejam! Es tikai ceru, ka viņa tevi neiespundēs istabā.
Atvainojiet!
Paldies. Lai Dievs jūs svētī!
PĀVESTU PILS, FRANCIJA KATOĻU BAZNĪCAS ARHĪVS
-Kur jūs to atradāt? -Taraskonā.
Tas piederēja priesterim?
-Jā. Kā zinājāt? -Es runāju ar Vatikānu.
Viņi teica, ka Svētās Kartas dēmons esot atgriezies.
Tas ir ģimenes ģerbonis.
Kuras ģimenes?
Sirakūzu Svētās Lūcijas.
Upuri acīmredzot ir viņas dzimtas pēcteči.
Svētā Lūcija?
Es zinu, ko dēmons grib.
Ko?
Acis.
Acis? Kādas acis?
Kad pagāni Lūciju nonāvēja, viņas ģimene aizbēga.
Viņi tika vajāti.
Izkaisīti pa visu pasauli.
Un visu šo laiku ir sargājuši noslēpumu.
Svētu relikviju.
Svētās Lūcijas acis.
Tātad tas dēmons meklē acu pāri?
Kāpēc tam to vajag?
Tas ir dēmons.
Un es esmu tikai bibliotekārs. Nemāku spriest.
Bet, ja izsakām pieņēmumus,
iespējams, ka šis dēmons kādreiz bija eņģelis.
Ko Dievs atraidījis.
Atņēmis dievišķo spēku, ko bija izdāļājis Saviem svētajiem.
Un dēmons grib to spēku atgūt.
Dēmoni ir mūžīgi.
Tas vajāja Lūciju un turpina vajāt viņas dzimtu.
Šī relikvija ir ļoti spēcīga.
Ja nonāktu dēmona rokās, sekas būtu šausmīgas.
Bet tavās rokās tā varētu būt ierocis.
Tāpat kā tu izmantoji Kristus asinis Svētajā Kartā.
Tā tu dēmonu apturēsi.
Tā tu to radījumu aiztrieksi atpakaļ uz elli.
Mēs nezinām, kur tas ir.
Es laikam zinu.
Mēs kataloģizējam relikvijas, vācam nostāstus.
Ja nemaldos, šī relikvija nonāca pie kāda mūka.
Žana Pola Redāra.
Viņš Vatikānam vēstulē uzrakstīja,
ka apracis acis kaut kur savā klosterī.
Svētās Marijas klosterī Ēksanprovansā.
No šejienes - stundas brauciens.
Tur joprojām ir klosteris?
Nē. To pārdeva vīna darītavai, un tagad...
tur ir internātskola.
Airīna, pagaidi!
Lai vai kas šonakt notiktu, neminstinies.
Mēs nezinām, ko tā relikvija spēj.
Tas pats sakāms par dēmonu.
Tas var pieņemt jebkādu veidolu
un izvēlēsies tādu, kas izsauks bailes tevī
un cilvēkos, kas ir tev apkārt.
Tev jābūt gatavai to apturēt par katru cenu.
Ko tu gatavo?
Feižoadu. Tas ir portugāļu sautējums.
Kas tajā ir?
Gliemji.
Un gliemeži.
Es tev meloju.
Par ko?
Teicu, ka savu māti neatceros.
Bet es atceros.
Es viņu atceros ļoti labi.
Viņa bija ļoti ticīga.
Teica, ka Dievs ar viņu runājot.
Visu ko rādot.
Vīzijas.
Tāpat kā man.
Mans tēvs viņai neticēja.
Teica, ka viņa esot traka.
Kecere.
Kas ar viņu notika?
Tēvs viņu aizveda pie ārsta.
Un tad viņi aizveda māti prom.
Es vienmēr būšu ar tevi.
Vairs neesmu viņu redzējusi.
Vareni!
Kāpēc tu griezies, bet es ne?
Milēdij!
Mamm, tava kārta.
Nē, nevajag.
Lūdzu.
Nu labi.
Tev viss labi?
Jā. Viss kārtībā.
-Labi. -Sīkums.
Moris!
Tev kaut kas ir zem ādas.
Ak nē.
Bēgam! Ātrāk!
Uz turieni! Aši!
Ak dievs! Māsa!
Moris!
Tas ir atgriezies. Tas ir šeit.
-Moris, tev... -Keita, tā ir Airīna.
-Nē, Moris. Tev... -Viņa mums palīdzēs.
-Mums jābēg. -Atkāpies no viņām!
Ko?
Mums jābēg. Nekavējoties.
Tas esi tu.
Ko?
Tas ir tevī iekšā.
Nē.
-Nē. -Tā ir mana vaina.
Tu atgriezies manis dēļ, un tad tas notika.
Ak dievs! Nē.
Moris, kas notiek?
Mēs to varam apturēt.
Sveika, māsa!
Moris!
Airīna, kā tev ir?
Apturi viņu!
Dēmon!
Dieva un Svētā Gara vārdā tev pavēlu: atstāj šo cilvēku!
Liec viņu mierā!
Domā, tas viņu noturēs?
Darbosimies ātri.
Vai neesat cietušas?
Kas tas bija? Kas viņam kaiš?
Viņš ir slims.
Izārstēsim, bet jums jāpalīdz.
Viņš devās tajā virzienā.
Kas tur ir?
Kapela.
Ko jūs meklējat?
Senu relikviju, ko atstājis mūks Žans Pols Redārs.
Nekas nenāk prātā?
Esmu tikai skolotāja. Un šeit ieeja ir aizliegta.
Redārs noteikti to paslēpa tā, lai citi pēcteči varētu atrast.
Uz ko tu skaties?
Uz āzi.
Tas ir velns.
Tā ir tikai bērnu rotaļa.
Kas tā par rotaļu?
Kad pa logu iespīd saule,
āža acis kļūst sarkanas.
Tas ir velns. Tas vēro.
Šeit.
Redzat?
Nē. Vēl ne.
Ir par augstu. Vari zemāk?
Pag! Pag, nekusties!
Lēnām atpakaļ.
Stop!
Rokā ir.
Atradām.
Atradām!
Sofij!
Seleste, tu to dzirdēji?
Augšstāvā kāds ir.
Aizej paskaties!
Pag! Pag!
Svētās Lūcijas acis.
-Sveika! -Kas jūs esat?
Esmu Keitas draudzene.
Man šķiet, ka augšstāvā kāds ir.
Velns, kas tas?
Ko tu dari? Kas viņa ir?
Kas tas par radījumu?
Velns.
Meitenes!
Mamm!
Ko viņa dara?
-Tā ir Lorānas kundze. -Ko?
Viņa stāv savā istabā.
Nē! Nē!
Sofij!
Sofij, tas esmu es, Moriss.
Nebaidies, esmu tavs draugs.
Sofij! Sofij!
Sofij!
Es nekad tev nedarītu pāri.
Atceries, kapteine?
Acis.
Sofij!
-Sofij! -Airīna!
Tev nekas nekaiš?
Acis ir pie manis.
Dēmon!
Airīna!
Tu viņam dari pāri!
Māsa, lūdzu.
Tas mani nogalina.
Nē!
Kur ir Sofija?
Turieties kopā.
Augšā!
Ātrāk!
Durvis!
Dievs, palīdzi man ar Savu vārdu.
Nē!
Padodiet dēli!
Ejam uz kapelu!
Simona, nāc.
Turieties aiz manis.
Es vienmēr būšu ar tevi.
Paskaties uz mani!
Viss labi?
Jā.
Tas bija brīnums.
Vīns.
Sofij! Sofij!
Airīna!
Nē, Moris, nē!
Nē!
Moris, nē!
Laid vaļā, lūdzu!
Izbeidz!
Māsa.
Lūdzies kopā ar mani!
Tās ir Manas asinis.
Kad Lūciju nonāvēja, viņas ģimene aizbēga.
Viņi tika vajāti. Izkaisīti pa visu pasauli.
Manas jaunās derības asinis,
kas par daudziem tiks izlietas
grēku piedošanai.
Teicu, ka savu māti neatceros, bet es atceros.
Svētā Lūcija. Aklo aizbildne.
Viņu aizdedzināja, taču viņa nedega.
To dariet Mani pieminēdami.
Upuri ir viņas dzimtas pēcteči.
Tev ir manas acis.
Āmen.
Māsa...
tu mani izglābi.
Moris!
Piedod.
Lūdzu, piedod.
Viss kārtībā.
Piedod.
MŪKENE II
Vorena kungs? Vorena kungs?
Zvana tēvs Gordons.
Tas esot steidzami.
Jā, tēvs.
Kā varam palīdzēt?
MŪKENE II
Tulkojusi Aija Apse