TARASCON I FRANKRIKE 1956
-Du er sen, Jacques. -Beklager, pater.
-Gå og hent vinen. -Kan ikke du gjøre det?
-Unnskyld? -Ingenting.
La din ånd velsigne disse gaver og gjøre dem hellige, så de kan bli -
- til vår Herre Jesu Kristi legeme og blod for oss.
-Kristi legeme. -Amen.
-Kristi blod. -Amen.
-Pater. Det er noen her. -Hvor?
Hvem der?
Uansett hvem du er, uansett hva du er her for, -
- så er du i Guds hus.
Og han ser deg.
Legg denne under det andre hjulet.
Søster Irene!
-Søster Debra. -Det er søster Debra.
Hun er vanskelig. Hver dag skaper hun problemer.
Og nå nekter hun å skrifte.
Og vet du hvorfor?
Hun mente at hun ikke hadde noe å bekjenne.
Det i seg selv er grunn nok til å skrifte.
-Jeg skal snakke med henne, abedisse. -Grazie, søster.
Søster Debra?
Søster Irene. Handler dette om skriftemålet?
-Du gir abedissen et hjerteattakk. -Da får jeg kanskje noe å bekjenne.
Faren din sendte deg hit, ikke sant?
Ja. Jeg var annerledes da.
Det letteste for ham var å sende meg bort.
Hva sa moren din om det?
Jeg husker henne nesten ikke.
Men far sa alltid at jeg var akkurat som henne.
Han mente det ikke rosende.
Familien min var fra Mississippi, men vi havnet i noen vanskeligheter.
Da jeg var fire år, fant de hvite ut hvor vi bodde og brant ned huset vårt.
Etter det vervet brødrene mine seg til hæren.
Faren min tenkte at sønnene hans kunne tjene landet og datteren hans Gud.
Jeg hadde aldri forestilt meg at jeg skulle ende opp her.
Må jeg fremdeles skrifte?
Jeg tror du har skriftet nok.
Og én etter én ble søstrene drept.
Hengende fra vinduer. Oppskårne struper.
Selvmordshandlinger, noen ganger verre.
De forsto at under klosteret, skjulte det seg en grusom hemmelighet.
En inngangsport til helvete.
Og fra denne porten hadde en demon rømt.
Vi vet at en demon kan anta en hvilken som helst form, -
- men de velger sin form for å utfordre din tro -
- og svekke din ånd.
For nonnene i Saint Carta -
- valgte denne demonen den mest ugudelige -
- og den mest blasfemiske formen.
Den valgte å se ut som en av dem.
Hva skjedde så?
Vatikanet sendte to demonjegere.
En prest og en nonne.
-Og hvordan fikk de stoppet det? -Godt spørsmål.
De brukte en gammel relikvie, -
- en liten flaske som inneholdt Jesu Kristi blod.
De vendte tilbake som helter og kysset pavens ring.
Presten ble utnevnt til biskop.
-Hva skjedde med nonnen? -Det er det ingen som egentlig vet.
De sier at opplevelsen gikk veldig dypt innpå henne.
Noen sier at hun ble gal.
Vatikanet måtte låse henne inne på et sinnssykehus.
Tok deg! Fort!
Hvorfor har madame så mye vin?
Dette pleide å være et kloster. Munkene var feite fylliker.
Alle må gå ned nå, jenter. Klokken er snart åtte.
Kom igjen.
Jeg tok dem.
Det tok sin tid.
Hill deg Maria, full av nåde, Herren er med deg.
Velsignet er du iblant kvinner, og velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
Hellige Maria, Guds mor, be for oss syndere, nå og i vår dødstime.
Herregud! Helvete heller!
Kate. God morgen.
-Er du allerede i full gang? -Som alltid.
God morgen, Maurice.
Kaptein!
Kom nå, Sophie.
-Hei, Maurice. -Morn.
-God morgen, Maurice. -Damer.
Vil du spille baseball med oss i dag?
Så klart. Jeg kan lære dere å kaste en knuckleball.
-Maurice! -Kaptein Sophie.
Løytnant.
Jeg har laget et vennskapsarmbånd til deg.
Hver av perlene representerer ulike egenskaper hos en god venn.
Det er nydelig. Tusen takk.
Frir du til kjæresten din, lille Sophie?
-Gi meg det. -Nei. Du er ikke lærer. Du er tjener.
Selv en tjener vet at man skal behandle alle med vennlighet og respekt.
Jenter, hva er det dere gjør?
Dette er ikke en lekeplass.
Gå til klasserommene!
Og du, Maurice.
Jeg fant en kakkerlakk på rommet mitt igjen.
Så dumt, da.
Det er et motbydelig skadedyr.
Jeg skal ta meg av det med det samme.
-Det bør du. -Jeg lover.
Kaptein! Vent.
-Hvordan gjorde du det? -Noe jeg lærte i et tidligere liv.
Hvordan ser jeg ut?
Kom deg til timen, nå.
Varelevering.
Går det bra?
Søster.
Du har besøk.
Abedisse?
Maurice?
Frels meg, søster.
Irene! Det går bra.
Det er ingen fare.
Nesen din.
Søster Irene.
Du har besøk.
-Søster Irene. -Deres Eminense.
En hendelse har funnet sted. En rekke av dem.
I Szeleste, en liten landsby i Ungarn, -
- skjøt en 90 år gammel nonne seg på kirketrappen.
I Graz i Østerrike skar en prest strupen over på seg selv under julemessen.
I Edolo i Italia kastet en novise seg ut gjennom et vindu.
Høres det kjent ut?
For en måned siden, i Tarascon, ble en annen prest drept inne i kirken sin.
Han ble brent. Kan du se et mønster?
Det beveger seg vestover gjennom Europa, men det startet i Romania.
Det er umulig.
Demonen lever.
-Har du snakket med pater Burke? -Han er død.
-Hva døde han av? -Kolera.
Du er den enetse i live som har opplevd noe slikt.
Kirken vil be deg undersøke saken.
Finn ut hva den vil og hva dens neste mål er.
Nei.
Unnskyld?
Jeg sa "nei". Jeg kan ikke gjøre det.
-Kan ikke, eller vil ikke? -Du vet ikke hva som skjedde i St. Carta.
-Jeg var heldig som overlevde. -Nei, jeg vet ikke hva du sto overfor.
Men du utførte et mirakel i det klosteret.
Kirken trenger et til.
Der er du. Jeg var redd jeg hadde hoppet på feil tog.
-Hva gjør du her? -Passer på deg.
-Noen må jo gjøre det. -Du kan bli utvist.
Hvorfor kom du?
Moren min.
Hun døde i brannen.
Hun var min kirke.
Jeg vil gjerne tro på mirakler.
Men når presten sier at han har forvandlet vin til Kristi blod...
-Da begynner jeg å tvile. -Det er en troshandling.
-Han sier bare en masse ord til vin. -Vinen blir Kristi blod fordi vi tror.
Det mest utrolige ved troen vår er bare virkelig fordi vi tror på det.
Jeg antar det.
-Du er ikke klar. -Hvorfor ikke?
Alle nonnene i et kloster døde i møte med denne tingen.
Kvinner som hadde viet sine liv til troen.
Og så ofret livet fordi de trodde på noe større.
Du trenger meg.
Jeg håper bare du finner troen når tiden er inne.
"Kom deg vekk. Hvem hindrer deg?"
"En tåpelig hjertenskjær."
"Lysander?"
"Demetrius."
"Vær ikke redd. Hun vil ikke skade deg, Helena."
"Nei, sir, det skal hun ikke, selv om du tar hennes parti."
"Å, når hun er sint, er hun kvikk og skarpsindig.
Hun var en heks da hun gikk på skolen.
Og selv om hun er liten, er hun barsk."
"Liten nå igjen!
Ingenting annet enn ussel og liten... Hvorfor lar du..."
La oss ta et kvarters pause.
-Nå som jeg begynte å komme inn i rollen. -Ja, en skrekkelig figur.
Ta det rolig, jenter. Ikke så fort. Ta med disse til kontoret, vennen.
Du var den beste.
Jeg hørte det var et skap som var ødelagt.
-Låsen lar seg ikke åpne. -Kan jeg prøve?
Ja, den sitter fast.
Kan du prøve å dytte litt her?
Ja. Der.
Fint. Takk.
Vi følger visst begge siste mote.
Vi gjør visst det.
Greit.
Mange takk.
Greit.
Ok.
Hun er en fin jente. Du må være stolt.
Det er jeg.
Trenger du hjelp?
Nei, det går bra.
Slapp av, Sophie. Vi skal ikke gjøre deg noe.
Æres ord.
Det var slemt gjort av oss, det vi gjorde. Jeg var en drittsekk.
-Det er greit. -Hva skal du etterpå?
-Vi må tilbake til timen. -Ikke før om ti minutter.
Skal vi gjøre noe gøy?
Madame sier at kapellet er forbudt område.
Jeg vet det.
-Hva skal vi her? -Leke en lek.
Den heter "Tross djevelen".
Jeg ser ingen djevel.
Djevelen er alltid her.
Du ser bare ikke nøye nok etter.
Det kommer an på hvor du står og når du ser.
På riktig tid av dagen -
- treffer solen glasset i akkurat riktig vinkel.
Og hvis du ser nøye etter, ser han rett på deg.
Ryktet sier at hvis du ser bort, -
- vil djevelen dukke opp i form av en uhyrlig geit.
Ser du det? Han ser på deg.
Uansett hva du gjør, uansett hva du hører, så ikke se bort.
Slipp meg ut!
Sophie? Hva er det? Hva skjedde?
Du... Det går bra.
Hva skjedde?
Si det!
Så klart kjæresten kommer og redder henne.
Syns dere det er morsomt?
Gjør dere det?
Det går bra. Det er over nå.
Hva skjedde der inne? Du kan si det til meg.
-Ingenting. -Sophie?
Hvorfor er du ikke i timen?
Det er ikke hennes skyld. Jentene lekte en slags lek.
Beklager, mamma.
Unnskyld oss.
Selvfølgelig.
Går det bra?
TARASCON I FRANKRIKE
-Søster Astrid? -Velkommen til Tarascon. Kom inn.
Vi holder fortsatt messe, men ingen kommer.
Folk tror det var djevelen.
De sier at det hviler en forbannelse over kirken vår og at Gud har forlatt oss.
Det var her vi fant ham.
Søster?
Går det bra?
Ja da.
Kan vi få se rommet til pater Noiret?
Selvfølgelig.
Skummelt.
Sankt Lucia. De blindes skytsengel.
Drept av hedninger. De tente på henne, men hun brant ikke.
Før de drepte henne, stakk de ut øynene på henne.
Fant dem. Kom.
Det var en gutt der som så det?
Ja. Jacques. Han så alt sammen.
-Hvor kan vi finne ham? -Moren vil ikke at han snakker om det.
Men han pleier å spille fotball inne i byen.
-Var det andre i kirken? -Vi hadde en altmuligmann.
-Han sluttet dagen etter hendelsen. -Vet du hvor han dro?
Nei. Men han var en som reiste verden rundt.
Han kom fra Romania. Derav kallenavnet.
De pleide å kalle ham...
-..."Frenchie." -Frenchie.
Hvor skal du reise til nå?
Jeg har penger til å komme meg til Ungarn, og derfra ligger verden åpen for meg.
I hvert fall Ungarn.
-Du reddet livet mitt. -Det? Det var ingenting.
Nei, du havnet bare i... Hva heter det?
Gjeld for livet. Det er veldig enkelt.
Du og jeg vil være bundet til hverandre i all evighet.
Jeg glemte det nesten. Det er bare en liten takk.
Tomatfrø. Tusen takk.
Du sa du ville bli bonde. Man må begynne et sted.
Jeg kommer til å savne deg, Irene.
Irene? Hvem er han Frenchie-fyren?
Han heter Maurice. Han var guiden vår i Saint Carta.
Da jeg møtte demonen, kom han tilbake for å hjelpe meg.
Han reddet livet mitt.
Det var da det skjedde.
Det var slik demonen slapp unna.
Det er slik den flytter seg og gjør disse tingene.
Så han er besatt?
Maurice.
Hei, igjen.
Jeg innså at jeg aldri takket deg. Sophie fortalte meg hva du gjorde.
Å, de jentene er små monstre.
Ikke alle, bare noen av dem.
Si meg, hvorfor holder madame kapellet stengt?
Det er farlig der.
Sønnen hennes ble drept der inne under bombingen.
-Cedric. Han var altergutt. -Jeg visste ikke at hun hadde en sønn.
Hun snakker ikke om det.
Madame er en hardhjertet dame, men hun har vært grei mot oss.
-Jeg må tilbake til barna. -Ja. Og jeg må tilbake til arbeidet.
Tok deg!
-Hva drev du med? -Ingenting.
Du spionerte.
-Kanskje det. -Kanskje det?
Kanskje, sannsynligvis, absolutt, helt klart.
-Hva snakket dere om? -Ingenting.
Jo. Han fikk deg til å le.
Det har ikke du noe med.
La oss gå. Slutt å spionere.
Du!
Sophie?
Mamma?
Gå ut, jenter. Skynd dere. Ut!
Sophie. Hvor ble det av deg?
-Jeg har lett etter deg. -Mamma.
Skynd deg.
Hva nå? Var dette bare et blindspor?
Nei. Det er noe her.
Hva da? Fornemmer du noe?
Noe sånt.
Søstre.
-Jeg har en reservasjon. Irene Palmer. -Palmer?
-Jeg kan dessverre ikke finne den. -Hva?
Det er ikke mulig. Jeg har en reservasjon.
-Jeg kan ikke se den. -La meg ordne dette.
Kan vi få snakke med bestyreren?
-Selvfølgelig, madame. -Takk.
Jacques?
Du er den gutten.
Ikke vær redd. Jeg heter Irene. Kirken har sendt meg.
Jeg vet at du var der den kvelden. Du så det.
Hadde du med deg en rosenkrans den kvelden?
Nei, den var pater Noiret sin. Jeg tok den.
Jeg beklager, jeg var redd.
Jacques! Vent!
Jacques?
Irene? Irene!
Irene!
Du må våkne! Å, herregud.
Vi trenger en lege. Hjelp!
Hjelp, en eller annen! Få tak i en lege!
Irene.
Hjelp oss!
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med deg.
Velsignet er du iblant kvinner, og...
Maurice?
Maurice.
-Madame Laurent? -Hva gjør du her?
-Jeg vet ikke. -Gå tilbake til rommet ditt.
Ja.
-Beklager. -Det er greit.
Å, herregud...
Mamma!
Hvem er her inne?
Cedric?
Cedric.
Stopp!
Der er hun. Tilbake fra de døde.
-Takk, doktor. -Bare hyggelig, søster.
Hva skjedde i går kveld?
Vi nærmer oss. Jeg hadde et syn. Jeg så hva demonen vil.
Den er mektig.
En ettertraktet skatt, en eldgammel relikvie.
Den har brukt Maurice for å få tak i den.
Drevet ham.
Tappet ham.
Holdt ham i live, bare for å få tak i den tingen.
Den kommer til drepe ham når det er gjort.
Altergutten. Jeg glemte å si det. Jeg fant ham.
-Hva? -Eller han fant meg.
Han kom forbi da du var ute. Han ga meg denne.
Pater Noirets rosenkrans.
Symbolet ser veldig kjent ut, men jeg kan ikke plassere det.
Det kan jeg. Bildene.
Jeg tror jeg så det på et av ofrene. Se.
Det er en forbindelse.
Kan vi tyde dette, får vi kanskje vite hvor den er på vei.
-Hvordan skal vi klare det? -Jeg har en venn i det katolske arkivet.
Jeg finner ikke Sophie. Har du sett henne?
Nei.
Ta det rolig. Hun er sikkert i nærheten. Jeg skal finne henne, ok?
Sophie!
Sophie.
Hei.
Litt av et sted du har her. Får jeg slå meg ned?
Hvorfor det?
Bare for å prate litt.
Madame pleide aldri å gå inn i kapellet.
Jeg vet ikke hvorfor hun gjorde det i går kveld.
Det er noe galt med denne skolen.
Det er noe som ikke føles riktig.
Det er som om det er noe her som ikke skulle være her.
Sophie.
Hva skjedde?
Så du noe? Noe som helst?
Nei.
Det er bare en følelse.
Du, det er lov å være redd.
Jeg er også redd.
Det har hendt at frykt har fått meg til å gjøre ting jeg ikke trodde var mulig.
Du beholdt armbåndet mitt.
Ja, jeg prøvde å selge det, men ingen ville kjøpe det.
Kom, nå går vi ned igjen. Moren din engster seg.
-Hun engster seg alltid. -Tja, kanskje hun er glad i deg?
Kom, da. Håper ikke du får husarrest.
-Unnskyld oss. -Beklager. Takk. Gud velsigne deg.
PALAIS DES PAPES I FRANKRIKE DET KATOLSKE ARKIVET
-Hvor fant du den? -I Tarascon.
Var det presten sin?
-Ja. Hvordan visste du det? -Fra Vatikanet.
De sier at demonen fra Saint Carta er tilbake.
-Det er et familievåpen. -Hvem sin familie?
Sankt Lucia av Syrakus.
Disse ofrene må være hennes etterkommere.
Sankt Lucia?
Jeg tror jeg vet hva den vil.
-Hva da? -Øynene.
Hvilke øyne?
Da Lucia ble drept av hedninger, rømte familien hennes. De ble jaget.
Spredt over hele verden.
Hele denne tiden har de beskyttet en hemmelighet. En hellig relikvie.
Sankt Lucias øyne.
Så demonen er ute etter et par øyne?
-Hvorfor vil den ha det? -Det er en demon.
Og jeg er bare en oppskrytt bibliotekar. Jeg aner ikke.
Men hvis vi skal utveksle teorier, -
- så bør dere være klar over at denne demonen en gang var en engel.
Avvist av Gud.
Fratatt sin hellige makt som Gud så tilfeldig ga til sine helgener.
-Den vil ha makten sin tilbake. -Demoner lever evig.
Den fantes der på sankt Lucias tid og har jaget blodslinjen siden.
Denne relikvien har stor makt.
Ufattelig hvis den brukes av en demon.
Men i dine hender kan det være et våpen.
Akkurat som du brukte Kristi blod i Saint Carta.
Dette er løsningen.
Med denne kan du sende den tingen tilbake til helvete.
Vi vet bare ikke hvor den er.
Jeg vet det kanskje.
Vi har katalogisert relikviene når vi har sporet rykter osv.
Hvis jeg husker riktig, førte denne oss til en munk.
Jean-Paul Redar.
Ifølge brev han skrev til Vatikanet, -
- begravde han øynene et sted innenfor klosteret sitt.
Saint Mary's-klosteret i Aix-en-Provence.
-Det ligger en time herfra. -Er det fortsatt et kloster?
Nei, det ble solgt til en vingård, og nå...
...er det en pensjonatskole.
Vent, Irene.
Uansett hva som skjer i kveld, så ikke nøl.
Vi vet ikke riktig hva denne relikvien kan gjøre.
Det samme gjelder demonen.
Den kan anta en hvilken som helst form, -
- og den vil velge sin form for å utnytte frykten din, -
- og frykten til de rundt deg.
Du må være forberedt på å stoppe den, koste hva det koste vil.
Hva lager du?
Det kalles feijoada. Det er en portugisisk gryterett.
Hva er det i den?
Nakensnegler.
Og andre snegler.
-Jeg løy. -Om hva da?
Jeg sa at jeg ikke husket moren min. Men det gjør jeg.
Jeg husker alt om henne.
Hun var dypt religiøs.
Hun sa at Gud snakket direkte til henne og viste henne ting.
Syn.
Slik jeg også opplever.
Far trodde ikke på henne. Han sa hun var gal.
-Kjettersk. -Hva skjedde med henne?
Far tok henne med til en lege. Og så kom de tilbake og hentet henne.
Jeg vil alltid være med deg.
Jeg så henne aldri igjen.
Jøss!
Få meg til å snurre også.
Frøken.
Nå er det din tur, mamma.
-Nei, det tror jeg ikke. -Vær så snill.
Vær så snill?
Ja vel, da.
Er alt i orden?
Ja. Det var ingenting.
-Nei vel. -Det går bra.
Maurice!
Du har noe under huden.
Å nei.
Kom igjen! Vi må vekk!
Denne veien! Kom!
Gode Gud. Søster.
Maurice.
Den er tilbake. Den er her.
-Maurice, du må... -Kate, dette er Irene. Hun vil hjelpe oss.
-Vi må gå. Nå! -Hold deg unna dem!
Hva?
Vi må gå. Nå!
Det er deg.
Hva?
Den er inni deg.
Nei.
-Nei. -Det er min skyld.
Du kom tilbake og hjalp meg, det var da det skjedde.
Herregud. Nei.
-Maurice, hva skjer? -Vi kan stoppe den.
Hei på deg, søster.
Maurice?
Går det bra, Irene?
Stopp ham!
Demon!
I Guds og Den hellige ånds navn befaler jeg deg å forlate denne mannen!
La ham være!
Er det sterkt nok til å holde ham?
La oss jobbe fort.
-Gikk det bra? -Hva var det? Hva feiler det ham?
Han er syk. Vi skal hjelpe ham, men dere må bidra.
Han var på vei dit. Hva er det der inne?
Det er kapellet.
Hva ser du etter?
En gammel relikvie som en munk ved navn Jean-Paul Redar etterlot her.
Høres det kjent ut?
Jeg er bare en lærer. Ingen har adgang her.
Redar må ha etterlatt en måte etterkommerne kunne finne den.
Hva ser du på?
Geita. Det er djevelen.
-Nei, det er bare en lek barna leker. -Hva slags lek?
Solen skinner gjennom vinduet og får geitas øyne til å gløde rødt.
Det er djevelen. Han ser på deg.
Rett der.
Finner du noe?
Nei, ikke ennå.
Kan du lyse litt lavere?
Vent...
Litt høyere igjen. Sakte.
Stopp!
Der.
Vi fant det.
Vi fant det!
Sophie.
Hørte du det, Celeste?
Det er noen ovenpå.
Gå og se etter.
Vent.
Øynene til sankt Lucia.
-Hei. -Hvem er du?
Bare rolig, jeg er en venn av Kate.
Jeg tror det er noen ovenpå.
Hva faen?
Hva gjør du? Hvem er det sin?
Hva er det der?
Djevelen.
Jentene!
Mamma!
Hva gjør hun?
-Det er madame Laurent. -Hva?
Hun står inne på rommet sitt.
Nei!
Sophie.
Det er meg, Maurice.
Ikke vær redd. Jeg er din venn.
Sophie. Sophie!
Sophie.
Jeg ville aldri gjøre deg noe vondt.
Husker du? Kaptein?
Øynene.
Sophie!
-Sophie! -Irene!
Er du uskadd?
Jeg har den.
Demon!
Irene!
Du skader ham!
Søster, vær så snill. Den dreper meg.
Nei!
Hvor er Sophie?
Hold dere nær meg.
Opp!
Skynd dere!
Dørene!
Gud, frels meg ved ditt navn.
Nei!
Ta den planken!
Tilbake til kapellet! Simone, bli med meg.
Hold dere bak meg.
Jeg vil alltid være med deg.
Se på meg.
Går det bra?
-Ja. -Det var et mirakel.
Vinen.
Sophie! Sophie!
Irene!
Nei, Maurice! Nei!
Nei!
Maurice, nei!
-Slipp, vær så snill! -Stopp!
Søster.
Bed sammen med meg.
Dette er mitt blod.
Da Lucia ble drept, rømte familien hennes.
De ble jaget og spredt over hele verden.
For dette er den nye og evige pakts blod, -
- som utgydes for mange -
- til syndenes forlatelse.
Jeg sa at jeg ikke husket moren min, men det gjør jeg.
Sankt Lucia. De blindes skytsengel.
De tente på henne, men hun brant ikke.
Gjør dette til minne om meg.
Disse ofrene må være hennes etterkommere.
Du har mine øyne.
Amen.
Søster...
...du frelste meg.
Maurice.
Jeg er lei for det. Jeg er så veldig lei for det.
Det går bra.
Unnskyld.
Herr Warren?
Det er pater Gordon.
Han sier det er et nødstilfelle.
Ja, pater. Hva kan vi hjelpe deg med?
Tekst: Trine Borg