TARASCON, FRANKRIKE 1956
- Du är sen, Jacques. - Jag ber om ursäkt, fader.
- Hämta vinet. - Varför gör ni det inte själv?
- Ursäkta? - Det var inget.
Låt din ande röra vid dessa gåvor så att de får del av din helighet -
- när de genom välsignelsens mirakel förvandlas till Kristi kropp och blod.
- Kristi kropp. - Amen.
- Kristi blod. - Amen.
- Fader. Det är nån här. - Var?
Vem där?
Vem du än är, vad du än är ute efter, så befinner du dig i Guds hus.
Han ser dig.
Lägg den här under det andra hjulet.
Syster Irene! Syster Irene!
- Syster Debra... - Det är syster Debra.
Hon ställer till med ofog varje dag.
Nu vägrar hon bikta sig. Rifiutata.
Och vet du varför? Hon har inget att bekänna, säger hon.
Bara det är skäl nog att bikta sig!
- Jag ska prata med henne, abbedissan. - Grazie, syster.
Syster Debra?
- Syster Irene. Är det om bikten? - Du ger snart abbedissan en hjärtinfarkt.
Då får jag kanske nåt att bekänna.
Blev du hitskickad av din far?
Ja. Jag var annorlunda.
Att skicka iväg mig var enklare än att försöka förstå mig.
Vad sa din mamma?
Henne minns jag knappt.
Men pappa sa att jag var lik henne.
Och det var nog ingen komplimang.
Min familj är från Mississippi, men vi fick en del problem där...
När jag var fyra fick några vita nys om var vi bodde - och brände ner vårt hus.
Därefter tog mina bröder värvning.
Pappa sa: "Mina söner ska tjäna landet och min dotter ska tjäna Gud."
Inte i min vildaste fantasi kunde jag tro jag skulle hamna här.
Måste jag fortfarande bikta mig?
Du har bekänt tillräckligt.
Och en efter en mördades systrarna.
De hängdes från fönster, fick sina halsar uppskurna...
Till synes självmord, men ibland värre än så.
De fick snart veta att under klostret fanns en fruktansvärd hemlighet.
En portal till helvetet.
Och via den portalen hade en demon tagit sig ut.
Demoner kan inta vilken skepnad som helst.
Men de väljer oftast en skepnad -
- som får dig att ifrågasätta din tro och sår tvivel i anden.
Med nunnorna i Sankt Cârţa -
- valde demonen den mest ogudaktiga och hädiska form vi kan tänka oss.
Den valde att bli en av dem.
Vad hände?
Vatikanen skickade ett par demonjägare.
En präst och en nunna.
- Hur fick de stopp på den? - Bra fråga.
Med hjälp av en forntida relik.
En flaska som innehöll Jesu Kristi blod.
De återvände som hjältar och fick kyssa påvens ring.
Prästen utnämndes till biskop.
- Vad hände med nunnan? - Ingen vet.
Det sägs att upplevelsen blev för mycket för henne.
Enligt vissa blev hon galen...
...så att Vatikanen tvingades låsa in henne på dårhus.
Nu fick jag dig!
Varför har madame så mycket vin?
Det här var ett kloster förr i tiden, och alla munkar var ju fyllon.
Flickor, dags att gå ner! Klockan är snart åtta. Sätt fart.
Här är de!
Det var på tiden.
Hell dig, Maria, full av nåd.
Välsignad är du bland kvinnor, och välsignad är din livsfrukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds Moder, be för oss syndare nu och i vår...
Herregud! Vad i helvete?!
Kate.
God morgon.
- Redan i full gång med arbetet? - Så klart.
- God morgon, Maurice! - Kapten.
Kom, Sophie.
- Hej, Maurice. - God morgon.
- God morgon, Maurice. - Mina damer.
- Vill du spela baseboll med oss i dag? - Så klart.
Jag kan lära er kasta en knuckleball.
- Maurice! - Kapten Sophie.
Löjtnant. Jag har gjort det här till dig.
Ett kompisarmband. Varje pärla står för nåt som kännetecknar en god vän.
Så fint, Sophie. Tack.
Friar du till din pojkvän, Sophie?
- Ge tillbaka det. - Du är ingen lärare. Du är tjänstefolk.
Även tjänstefolk vet att man behandlar människor med vänlighet och respekt.
Flickor, vad sysslar ni med?
Det här är ingen lekplats!
Till klassrummet! - Och du, Maurice.
- Jag hade en kackerlacka på rummet igen. - Så tråkigt.
- Det är rena invasionen. Vidrigt! - Jag tar hand om det direkt.
- Det hoppas jag. - På hedersord.
Kapten! Vänta.
- Hur gjorde du? - Färdigheter från ett annat liv.
Klär det mig?
Iväg till klassrummet nu.
Bonjour. Jag har en leverans.
Är allt som det ska?
Syster.
Du har besök.
Abbedissan?
Maurice?
Rädda mig, syster.
Irene! Lugn, det är ingen fara.
Din näsa...
Syster Irene.
Du har besök.
- Syster Irene. - Ers eminens.
Vi har rapporter om en incident.
Eller flera, rättare sagt.
Szeleste. En by i Ungern.
En 90-årig nunna sköt sig utanför kyrkan.
Graz i Österrike.
En präst skar halsen av sig med ett radband under julmässan.
I italienska Edolo slängde sig en novis ut genom ett fönster.
Låter det bekant?
För en månad sen, i Tarascon i Frankrike -
- mördades ytterligare en präst i en sorts offerrit i sin kyrka.
Ser du mönstret?
Det rör sig västerut över Europa, men har sitt ursprung i Rumänien.
- Det är inte möjligt. - Demonen är vid liv.
- Har ni talat med fader Burke? - Han är död.
- Hur dog han? - Kolera.
Du är den enda levande människan med erfarenhet av det här.
Kyrkan vill att du undersöker saken.
Ta reda på dess avsikter och vart den är på väg.
Nej.
Ursäkta?
- Nej, sa jag. Jag kan inte. - Kan inte - eller tänker inte?
Ni vet inte vad som hände i Sankt Cârţa. Jag hade tur som överlevde.
Nej, jag vet inte vad du var med om. Men ni uträttade ett mirakel i klostret.
Nu behöver vi ett nytt mirakel.
Där är du ju. Jag började tro att jag tagit fel tåg.
- Vad gör du här? - Håller ett öga på dig.
- Nån måste göra det. - Du kan bli förvisad ur klostret!
Varför är du här?
Min mamma.
Hon dog i eldsvådan.
Hon var min kyrka.
Jag vill tro på mirakler.
Men när prästen påstår att vinet förvandlats till Kristi blod...
- Jag har svårt att köpa det. - Det handlar om att tro.
Han säger bara en massa ord till vinet.
Vinet blir till Kristi kropp genom vår tro.
Det mest fantastiska i vår tro är bara verkligt för att vi tror på det.
Jag antar det.
- Du är inte redo. - Varför inte?
Ett helt nunnekloster dog när de mötte demonen.
Kvinnor som vigt sitt liv åt sin tro och sen offrade sig för ett högre syfte.
Du kommer att behöva mig.
Jag hoppas bara du hittar din tro i rättan tid.
"Nå, ge dig då av! Vad hindrar dig?"
- "Ett dåraktigt hjärta, som får stanna." - "Hos Lysander?"
"Hos Demetrius."
"Var inte rädd, hon gör dig inte illa."
"Nej, inte ens om han där hjälper till."
"När hon blir ond är hon elak och vass."
"Argbigga var hon redan i skolan. Och fast hon är så liten är hon morsk."
"Återigen 'liten'? Ständigt detta 'liten'! Hur kan ni tåla att hon"...
Vi tar rast där. Femton minuter.
- Jag började precis komma in rollen. - Jo, men den är olidlig...
Lugnt och ordnat, flickor. - Tar du de här till expeditionen, hjärtat?
Bra jobbat.
Hade ni problem med ett skåp här?
- Jag får inte upp det. - Får jag...?
Nej, den har fastnat.
Kan ni trycka här?
Här. Tack.
Vi har visst båda hakat på den senaste flugan.
Ja, det har vi visst.
Okej...
- Et voilà. - Tack.
Då så...
Okej.
Hon är en bra tjej. Ni måste vara stolt över henne.
Det är jag.
Behöver du hjälp?
Nej, det går bra ändå.
Slappna av, Sophie. Vi ska inte göra nåt.
Jag lovar.
Det var elakt av oss, det vi gjorde.
Jag var en riktig satmara.
Det gör inget.
- Vad ska du göra nu? - Vi måste tillbaka till klassrummet.
Inte förrän om tio minuter. Vill du göra en kul grej med oss?
- Vi får inte vara i kapellet. - Jag vet.
- Vad gör vi här? - Leker en lek.
Trotsa djävulen, heter den.
Jag ser ingen djävul.
Djävulen är alltid här. Du ser bara inte efter tillräckligt noga.
Det beror på var du står... och när du ser efter.
Vid en viss tid på dagen...
...träffar solstrålarna glaset i exakt rätt vinkel.
Om du tittar noga ser du att hans blick är riktad rakt mot dig.
Ryktet säger att om du ser bort nu...
...så kommer djävulen att visa sig i form av en skräckinjagande get.
Ser du? Han iakttar dig.
Så vad du än gör och hör, se inte bort.
Släpp ut mig!
Sophie? Vad står på? Vad har hänt?
Hördu, det är ingen fara.
Vad hände?
Det är klart att hennes pojkvän kommer till undsättning.
Tycker ni att ni är roliga?
Svara!
Det är ingen fara. Det är över nu.
Vad hände därinne?
Du kan berätta för mig.
- Inget. - Sophie?
Varför är du inte i klassrummet?
Det är inte hennes fel. De äldre flickorna lekte nån lek...
Förlåt, mamma.
- Ursäkta oss. - Så klart.
Allt bra?
TARASCON, FRANKRIKE
- Syster Astrid? - Välkomna till Tarascon. Vänligen stig på.
Vi förrättar fortfarande mässa, men ingen kommer.
Folk tror att det var djävulen.
De säger att det vilar en förbannelse över vår kyrka, att Gud har övergett oss.
Här hittade vi honom.
Syster?
Är allt som det ska?
Jadå.
- Kan vi få se fader Noirets rum? - Givetvis.
Obehaglig.
Sankta Lucia. De blindas skyddshelgon.
Mördades av hedningar. De satte eld på henne, men hon brann inte.
Hon fick ögonen utstuckna innan de slutligen dödade henne.
Jag hittade dem. Följ mig.
Och en pojke bevittnade händelsen?
Ja. Jacques. Han såg allt.
Var är han?
Hans mamma vill inte att han pratar om det.
Men han brukar sparka boll nere i stan.
Hade kyrkan fler anställda?
En vaktmästare. Men han slutade dagen efter.
- Vet du vart han tog vägen? - Nej.
Men han var berest. Kom hit från Rumänien.
Det var så han fått sitt smeknamn. Han kallades för...
- ...Fransosen. - Fransosen.
Vart ska du nu?
Jag har pengar nog att ta mig till Ungern -
- och därifrån ligger världen öppen.
Eller åtminstone Ungern.
- Du räddade mitt liv. - Äsch, det var ingenting.
Det enda är att du nu dras med en... Vad säger man? Livsskuld?
Det är väldigt enkelt: Du och jag är evigt förbundna.
Jag höll på att glömma...
Ett litet tecken på tacksamhet.
Tomatfrön. Tack.
Du sa att du drömde om en egen gård. Och du måste börja nånstans.
Jag kommer att sakna dig, Irene.
Irene?
Vem är den där fransosen?
Han heter Maurice. Han var vår guide i Sankt Cârţa.
När jag mötte demonen undsatte han mig.
Han räddade mitt liv.
Det var så det gick till.
Så tog sig demonen därifrån. Och nu kan den härja fritt.
Så han är besatt?
Maurice?
Hej. Hallå igen.
Jag insåg att jag aldrig sa tack. Sophie berättade vad du gjorde.
De där flickorna är små monster.
Inte alla. Men några är det, ja.
Varför håller madame kapellet låst?
Det är en farlig plats.
Hennes son omkom där under bombräderna.
Cedric. Han var korgosse.
- Jag visste inte att hon haft en son. - Det är inget hon pratar om.
Madame är sträng, men hon har ett gott hjärta.
- Jag borde gå tillbaka till barnen. - Och jag borde jobba vidare.
Nu har jag dig!
- Vad gör du? - Inget.
Du spionerade.
- Kanske det. - Kanske det?
Kanske eventuellt helt definitivt?
- Vad pratade ni om? - Inget.
Jo. Han fick dig att skratta.
Det angår faktiskt inte dig.
Kom nu. Slutspionerat.
Hördu! Sjas!
Sophie?
Mamma?
Kom nu, flickor. Snabba på.
Sophie!
Vart tog du vägen?
- Jag har letat efter dig. - Mamma!
Fort nu.
Vad gör vi nu? Har vi kört fast?
Nej. Det finns nåt här.
Menar du att du känner nåt?
Nåt åt det hållet.
Systrar.
- Jag har en bokning. Irene Palmer. - Palmer?
Jag hittar tyvärr ingen sån bokning.
Det är inte möjligt. Jag har gjort en bokning.
Inte vad jag kan se...
Låt mig sköta det här. - Kan vi få tala med er chef?
- Givetvis. - Tack.
Jacques?
Du är pojken.
Var inte rädd. Jag heter Irene. Kyrkan har skickat mig.
Jag vet att du var där den kvällen. Du såg vad som hände.
Hade du ett radband den kvällen?
Nej. Det var fader Noirets.
- Va? - Jag tog det. Jag var rädd.
Jacques! Vänta!
Jacques?
Irene? Irene!
Irene!
Irene, vakna! Herregud...
Du måste till läkare. Hjälp!
Kan nån hjälpa oss? Jag behöver en läkare!
Hjälp oss!
Hell dig, Maria, full av nåd. Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor...
Maurice?
Madame Laurent...
- Vad gör du? - Vet inte... Jag vet inte.
- Gå till ditt rum. - Ja.
- Förlåt mig... - Det är ingen fara.
Åh Gud...
Mamma!
Vem där?
Cedric?
Cedric...
Nej!
Där har vi henne. Tillbaka från de döda.
- Tack, doktorn. - Ingen orsak, syster.
Vad hände i går kväll?
Vi är nära nu. Jag fick en syn.
Jag såg vad demonen är ute efter.
Det rör sig om stora krafter. En eftertraktad forntida relik.
Den har använt sig av Maurice.
Drivit på honom, sakta utarmat honom...
Den håller honom vid liv för att hitta den.
Sen dödar den honom.
Korgossen.
Jag glömde berätta att jag hittat honom.
- Va? - Ja, eller han hittade mig.
Han var här när du var medvetslös och gav mig det här.
Fader Noirets radband.
Den här symbolen... Den är bekant, men jag kan inte placera den.
Det kan jag. Fotona.
Jag tror jag såg den på ett av offren.
Titta. Där har vi vårt samband.
Om vi lyckas tyda den kan vi kanske ta reda på dess avsikter.
- Hur ska vi lyckas med det? - Jag har en vän i kyrkans arkiv.
Jag hittar inte Sophie. Har du sett henne?
Nej, jag... Var inte orolig. Hon är någonstans i närheten.
Jag ska hitta henne.
Sophie?
Sophie!
Sophie?
Hördu...
Inget dåligt ställe du har hittat. Får jag slå mig ner?
- Varför då? - Jag vill bara prata lite.
Madame satte inte sin fot i kapellet.
Varför gick hon dit i går kväll?
Nånting är fel här på skolan.
Nåt känns inte rätt.
Som om det finns nåt i skolan...
...som inte hör hemma här.
Sophie...
Vad har hänt? Har du sett nåt?
Nej... Det är bara en känsla jag har.
Du... Det är okej att vara rädd.
Jag är också rädd.
Det har funnits stunder i mitt liv -
- när rädslan fått mig att göra saker jag inte trodde var möjliga.
Du har kvar armbandet.
Ja, jag försökte få det sålt men inget ville köpa det.
Kom nu, vi borde gå ner. Din mamma är orolig.
Det är hon alltid.
Jag undrar varför... Kanske för att hon älskar dig?
Kom nu. Hoppas bara du inte får utegångsförbud nu.
- Ursäkta oss. - Jag ber om ursäkt. Gud välsigne er.
Palais des papes, s'il vous plaît.
PALAIS DES PAPES, FRANKRIKE KATOLSKA KYRKANS ARKIV
- Var hittade ni det? - I Tarascon.
- Tillhörde det en präst? - Ja, hur visste ni det?
Jag har varit i kontakt med Vatikanen. Sankt Cârţa-demonen är tillbaka.
- Det är ett släktvapen. - För vilken släkt?
Sankta Lucia av Syrakusa.
Offren måste vara hennes ättlingar.
Sankta Lucia?
Jag vet vad den är ute efter.
Vadå?
Ögonen.
Ögonen? Vilka ögon?
Efter Lucias död flydde övriga familjen.
De förföljdes.
Med tiden skingrades de över jorden.
Men i alla dessa år har de skyddat en helig relik.
Sankta Lucias ögon.
Så demonen är ute efter ett par ögon?
Varför?
Det är en demon.
Och jag är en enkel bibliotekarie som inte har den minsta aning.
Men om vi försöker oss på att gissa...
...är det kanske värt att tänka på att den här demonen en gång var en ängel.
Innan den fördrevs av Gud.
Och berövad de heliga krafter som Gud så lättvindigt förlänat dem...
Den försöker få tillbaka krafterna.
Demoner är odödliga.
Den var samtida med Sankta Lucia och har jagat hennes ättlingar sen dess.
Reliken bär på en oerhörd kraft.
Av ofattbar styrka i en demons hand, men också ett vapen i din hand.
Precis som du använde Kristi blod. Det är så du måste gå tillväga.
Så förvisar du den tillbaka till helvetet.
- Vi vet bara inte hur vi ska hitta den. - Det gör kanske jag.
Vi har katalogiserat relikerna utifrån hörsägen och annat.
Och om jag minns rätt hamnade de hos en munk.
Jean-Paul Redar.
Enligt hans brev till Vatikanen begravde han ögonen på klosterområdet.
Mariaklostret i Aix-en-Provence. Ungefär en timme härifrån.
Är det kloster än i dag?
Nej, det såldes till ett vinhus. Och i dag...
...är det en internatskola.
Vänta, Irene.
Vad som än händer i kväll, tveka inte.
Vi vet inget om relikens kraft, och samma sak gäller demonen.
Den kan ta vilken skepnad den vill -
- och väljer en skepnad som drar fördel av din och dina närståendes rädslor.
Du måste stoppa den, till varje pris.
- Vad lagar du? - Feijoada. En portugisisk gryta.
Vad är det i den?
Sniglar.
Och mer sniglar.
- Jag har ljugit för dig. - Om vad?
Jag sa att jag inte minns min mamma.
Men det gör jag.
Jag minns allt om henne.
Hon var djupt troende.
Sa att Gud talade till henne direkt och visade henne saker i syner.
Som han gör för mig.
Pappa trodde inte på henne. Han sa att hon var galen.
Kallade henne kättare.
- Vad hände? - Pappa åkte med henne till en läkare.
Sen kom de och tog henne.
Jag finns hos dig.
Jag såg henne aldrig igen.
Tjusigt...
Nu är det min tur att få snurra.
Milady...
Din tur, mamma.
- Nej, det passar sig inte. - Snälla?
Snälla?
Okej då.
Mår du bra?
Jadå, det är inget... Det är inget.
Maurice!
Du har nåt under huden.
Nej...
Fort, vi måste härifrån!
Häråt, fort!
- Syster? - Maurice?
- Den är tillbaka. Den är här. - Maurice...
- Kate, Irene kommer att hjälpa oss. - Nej, Maurice...
- Vi måste härifrån - nu. - Bort från dem!
Va?
Vi måste härifrån, nu direkt.
- Den är i dig. - Va?
Du har den i dig.
Nej... Nej.
Det är mitt fel. Det måste ha hänt när du kom tillbaka för att hjälpa mig.
Åh herregud... Nej.
- Maurice, vad händer? - Vi kan sätta stopp för den.
Hej, syster.
Maurice?
- Gick det bra? - Stoppa honom!
Demon!
I Guds och den helige Andes namn befaller jag dig att lämna honom!
Släpp honom!
Räcker det, tror du?
Vi får skynda oss.
- Är ni oskadda? - Vad hände? Vad är det med honom?
Han är...sjuk. Vi ska hjälpa honom, men behöver er hjälp.
Han var på väg ditåt. Vad finns därinne?
Kapellet.
Vad letar ni efter?
En relik som gömts här av en munk vid namn Jean-Paul Redar.
Är namnet bekant?
Jag är bara lärare. Och ingen får gå in hit.
Redar måste ha lämnat en ledtråd.
Vad tittar du på?
Geten.
Den symboliserar djävulen.
- Det är bara en lek barnen har. - Vad för lek?
När solen lyser genom fönstret färgas getens ögon röda.
Det är djävulen som iakttar en.
Stå här.
- Ser ni nåt? - Inte än.
Kan du lysa lägre ifrån?
Vänta! Vänta, långsamt uppåt...
Stopp!
Där har vi den.
Vi har hittat den. - Vi har hittat den!
Sophie?
Celeste, hörde du?
Det är nån ovanför oss.
Gå och se efter.
Vänta, vänta!
Sankta Lucias ögon.
Hej.
- Vem är ni? - Jag är vän till Kate.
Det är nån där uppe.
Vad fan...?
Vad gör du? Vem är det?
Vad är det där?
Det är djävulen.
Flickorna!
Mamma!
Vad gör hon?
- Det är madame Laurent. - Va?
Hon står där i sitt rum.
Nej! Nej!
Sophie?
Sophie, det är jag. Maurice.
Var inte rädd. Jag är din vän.
Sophie? Sophie!
Sophie?
Jag skulle aldrig göra dig illa.
Det vet du väl, kapten?
Ögonen!
Sophie!
- Sophie! - Irene!
- Är du oskadd? - Jag har den.
Demon!
Irene!
Du gör honom illa!
Snälla, syster...
Jag dör.
Nej!
Var är Sophie?
Håll er nära mig.
Upp med dig!
Fort!
Dörrarna!
Gud, fräls mig genom ditt namn!
Nej!
Hämta plankan!
Till kapellet!
Simone, kom!
Bakom mig!
Jag är alltid hos dig.
Se på mig.
- Är du oskadd? - Ja.
Ett mirakel.
Vinet.
Sophie! Sophie!
Irene!
Nej! Maurice, nej!
Maurice, nej!
- Hjälp mig! - Sluta!
Syster.
Be med mig.
Se här kalken med mitt blod.
Efter Lucias död flydde familjen.
Familjemedlemmarna skingrades över jorden.
Blodet som förenar oss i ett förbund.
Det skall utgjutas för dig och din nästa till era synders förlåtelse.
Jag minns min mamma.
Sankta Lucia. De blindas skyddshelgon.
Hon brann inte.
Gör detta till mitt minne.
Offren måste vara hennes ättlingar.
Du har fått mina ögon.
Amen.
Syster...
Du räddade mig.
Maurice.
Förlåt.
Förlåt mig.
Ingen fara.
Förlåt.
Mr Warren? Mr Warren?
Det är fader Gordon.
En nödsituation, säger han.
Ja, fader. Hur kan vi hjälpa er?
Översättning: Joakim Troué