Cosplay on fanituksen näkyvä ilmaus,
yleensä maskeilla, kypärillä, meikillä, rekvisiitalla ja jonkinlaisella asulla,
ja kuvastaa henkilön intohimoa tiettyä hahmoa kohtaan.
Harrastuksessa cosplayerit suunnittelevat asun,
ompelevat sen, pukevat sen ja pitävät sitä -
julkisessa paikassa, kuten messuilla,
ja he matkivat hahmoa, johon heillä on yhteys.
Sitä pukee asun ja kävelee valtavaan tilaan.
Siellä on paljon ihmisiä, ja tulee kuvatuksi.
Sillä hetkellä tuntee kuuluvansa sinne.
Siitä cosplayssa on kyse.
ASU PÄÄLLE!
Ihmiset ilmaisevat pitävänsä sarjakuvista monin eri tavoin,
mutta cosplay on puhtainta fanitusta,
koska ei saa pelätä.
Sitä tekee itsensä haavoittuvaiseksi...
Juontaja ja luova tuottaja
...kaikkien edessä, kun pukee asun -
ja ilmoittaa yhteiskunnalle olevansa tämän tason fani.
Cosplay on "costume play". Se on kahden sanan elisio.
Sen loi japanilainen toimittaja -
nimeltä Nobuyuki Takahashi 80-luvun keskivaiheilla.
Hän keksi termin cosplay.
Se tarkoittaa asuleikkiä.
Asu puetaan messuille. Ilmennetään hahmoa.
Täytyy tietää asennot, jotta todella täyttää hahmon.
Sarjakuvamessut alkoivat vuonna 1939.
Naamiaiset - 4. Worldcon
Worldcon oli noin 200 ihmistä New York Cityssä.
Se oli modernin cosplayn alku.
Siellä nainen nimeltä Myrtle Douglas pukeutui futuristisiin asuihin.
1. Worldcon - New York - 2.7.1939
Se levisi ajan mittaan,
ja 70-luvun alussa siitä alkoi tulla todella suosittua.
Järjestettiin 1. San Diego Comic-Con nimellä Golden State Con.
Marvel piti ensimmäiset messunsa vuonna 1975 New York Cityssä.
New York Comic Con on minulle erityinen,
koska ne ovat Marvelin kotimessut.
Marvel on supersankareiden koti.
New York Comic Conissa tuntee olevansa Marvel Universessa.
Minusta fanitus on jaettu kokemus.
Cosplayssa on aina ollut kyse yhteisöstä ja kokoontumisesta.
Se on sähköinen kokemus,
kun joku näkee asusi ja sanoo:
"Sairaan siisti. Aivan ihana."
Siitä saa dopamiiniryöpyn. "Voi luoja, näet minut.
Ymmärrät minua. Tajuat minut."
New York Comic Con on erittäin lähellä.
Pitää valmistella vielä vähän. Se on valtava. Olen käynyt kerran.
Ennen messuja pitää olla valmis tiettynä päivänä,
joten stressaan siitä.
Jasmine, puuttuuko vain peruukki?
-Kyllä. -Selvä.
Eikö se varmasti ole pakattu?
Minun täytyy tukeutua paljon aviomieheeni.
Varmista, että kaikki on mukana.
Hän on valtava tukijärjestelmä.
Meikit ovat. Etsin yhä peruukkia.
Miltä meikki näyttää?
Täydelliseltä kuten aina.
Ilman häntä en saisi paljon asuja tehtyä enkä olisi henkisesti kunnossa.
En voi pukea monia asuja,
jos hän ei auta.
Onko hyvä?
-Haluan katsoa peilistä. -Selvä.
Osallistumalla hänelle tärkeään asiaan...
Jasminen aviomies
...joka saa hänet onnelliseksi, tulen myös itse onnelliseksi.
-Näytät hyvältä. -Pitkältä.
Niinpä.
Pidän siitä, että saan olla joku muu hetken aikaa,
koska on tylsää olla oma itsensä päivästä toiseen.
On siistiä, kun voi meikata, laittaa peruukin -
ja tulla eri henkilöksi.
CutiePieSensei on verkkopersoonani.
Olen hän.
Otin sen tunnuksekseni -
13-vuotiaana.
Se jäi voimaan,
ja oli liian myöhäistä muuttaa sitä.
Nyt minulla on 172 000 seuraajaa Instagramissa.
Ajattelin: "Hyvä on. Hyväksyn sen. Tämä on nyt nimeni."
Cosplay on siistiä, koska huolimatta pituudesta, kehotyypistä,
rodusta,
hiustenväristä,
siitä voi tehdä, mitä haluaa.
Tapani tulla kuulluksi -
ja tehdä voimakkaita hahmoja -
eroaa todellisesta minästäni.
Yritän etsiä.
Yritän löytää kuvan, jossa en näytä kömpelöltä.
Pidän näistä.
Olen ylipäätään hiljainen.
Olen todellakin hillitty.
Valinta on tämän ja...
Kuvailen itseäni nörtiksi, koska harrastan cosplayta.
Julkaise tuo ja tämä vierekkäin.
En.
Olemme täysin nörttejä kaikella tapaa.
Tietokonetekniikka on alani.
Johdan insinööriryhmää, joka ratkoo sähköyhtiöiden ongelmia.
Vielä tylsempää kuin Jasminen työ.
Olen konseptitaitelija videopeliyhtiössä. Piirrän pelien hahmoja.
Piirrän jatkuvasti työn puolesta.
Haluan tehdä jotain muuta kotona.
Pidän cosplaysta, koska saan olla luova -
eri tavalla kuin töissä.
Saan ommella, käyttää käsiäni -
ja tehdä kankaasta, vaahtomuovista ja muusta -
mitäänsanomattomasta jotain hienoa.
Shuri on supervahva hahmo.
Sarjakuvassa T'Challa loukkaantuu,
joten Shurin täytyy tulla tilalle suojelemaan Wakandaa.
Jonkun pitää olla Black Panther T'Challan tilalla.
Hän ottaa sen roolin, saa syödä yrttiä,
saa yliluonnollisen nopeuden ja voimat -
ja kyvyn muuttaa muotoaan.
Eräässä vaiheessa hän voi herättää wakandalaisia kuolleista.
Se on todella siistiä.
Hän harjoittelee ja saa olla Black Panther hetken aikaa.
Hän on todistanut olevansa riittävän vahva siihen.
Varttuessani en nähnyt monia itseltäni näyttäviä hahmoja.
Kun siis voi nähdä itsensä hahmossa,
varsinkin mustassa naisessa, joka ei ole pelkkä sivuhahmo,
vaan tärkeä siinä maailmassa,
ja luo muutosta, on vahva, kaunis ja itsevarma, se on siistiä.
Näiden hahmojen kautta maailman ihmiset tuntevat kuuluvansa yhteen.
Tuottaja
Ovi on avoin kaikille.
On tervetullut ihonväristä, kehosta, koosta, iästä ja tyypistä huolimatta.
Olen alun perin Coloradosta.
Vanhempani ovat Connecticutista ja New Yorkista.
Tavallaan palasin heidän lähtöpisteeseensä.
Kävin taidekoulun Brooklynissä.
Päädyin jäämään sinne.
Rakastuin kaupunkiin.
Pidän elämästä, eloisuudesta ja kulttuurista täällä.
Ajattelin: "Ehkä haluan jäädä tänne ikuisesti."
Pienestä pitäen -
olen rakentanut juttuja ja teeskennellyt olevani eläin.
Äiti teki minulle asuja, kun olin pieni.
Sitten aloin tehdä niitä itse.
Dr. Strange on Marvel Universen maagisemmalla puolella.
Hän asuu siistissä talossa New Yorkissa.
Joskus hänelle tuodaan tapauksia -
tai outoja tapahtumia, joissa hän yrittää auttaa.
Hän on mystiikan mestari.
Hän pystyy moneen,
usein ulottuvuuksien taikaan, joskus aikataikaan.
Hän liikuttaa esineitä,
taistelee muille näkymättömiä henkiä vastaan,
lentää ja tekee juttuja viitallaan. On paljon vaihtoehtoja.
Ihmisille tulee Dr. Strangesta mieleen viitta.
Haluan siis sen onnistuvan.
On kiva, että pääsen Garment Districtiin.
Voin löytää monia ainutlaatuisia kankaita.
Se on aarteenmetsästystä ja kivaa.
Kun teen sarjakuva-asuja, koska värit ovat latteita,
harkitsen tarkkaan, millaisen kankaan valitsen -
ja miten saan latteasta väristä mielenkiintoisemman tosielämässä.
-Näyttää Dr. Strangelta. -Se on tavoite.
Unelmoin jatkuvasti asujen tekemisestä.
Koska New York Comic Con on tulossa, täytyy ennakoida,
miltä se tuntuu yllä.
On kiva kuvitella itsensä suhahtelemassa ympäri New Yorkia.
Hyvä yhdistelmä. Hyvä valinta.
Cosplay-yhteisössä on todella siistiä se,
että kunhan on kunnioittava,
voi esittää, ketä haluaa.
Leimoista voi olla paljon hyötyä joillekin,
mutta itse olen aina ollut oma itseni.
En tarvitse siihen muiden ihmisten viitekehystä.
Monet oppivat itsestään yhä enemmän varttuessaan.
En ole koskaan tuntenut vahvaa yhteyttä mihinkään sukupuoleen.
Olen aika rento pronominien suhteen, mutta neutraali monikko -
on lähempänä sitä, etten tunne olevani vahvasti feminiininen enkä maskuliininen.
Cosplay on tosi hyvä tilaisuus -
tutkia esiintymistä uudella tavalla.
Olen nähnyt monien, jotka joko tuntevat olevansa -
tai leimattiin miehiksi tai naisiksi syntymässä, kokeilevan jotain erilaista.
Cosplay on hieno tapa tutkia sitä.
Monet cosplayerit näkevät osia itsestään -
esittämissään hahmoissa.
Sankarit ovat aina jännittäviä,
mutta tunnemme yhteyttä heihin heidän inhimillisyytensä -
ja sankarillisuutensa vuoksi.
Olen lelusuunnittelija.
Meillä on monia Marvelin lisenssejä.
Se on kivaa, koska saan työstää mielenkiintoisia hahmoja.
Erikoistun kangasasuihin,
joten heitä innosti cosplay-harrastukseni,
koska ymmärsin, miten vaatteita tehdään -
ja miten supersankariasut suunnitellaan niin,
että ne liikkuvat oikein yllä.
Tämä on Lady Lokin versio,
jonka suunnittelin muotinäytöksen -
ja sarjakuvien yhdistelmästä.
Lokista on monia miesversioita,
mutta hän on ottanut aiemmin naismuodon,
ja varsinkin äskettäisissä sarjakuvissa -
uudempi, nuorempi Loki on puhunut hieman -
olevansa muunsukupuolinen tai queer,
mikä on ollut siistiä, koska monet queer-lukijat ajattelevat:
"Olemme aina tienneet tämän,
mutta on epätavallista, että se mainitaan selvästi sarjakuvassa."
Koska pidän cosplaysta niin paljon,
se on hieno tapa minulle esittää tekemiäni asioita.
Se on aivan kuin 2D-taiteilijalla olisi taidenäyttely,
ja tässä on joukko ystäviä tai tuntemattomia,
joille haluan näyttää tekemäni ja sanoa: "Katsokaa, mitä olen tehnyt."
Tavallaan asun pukeminen on siis hieno tapa esitellä lopputuotetta.
Supersankarit välittävät ihmisistä ympärillään -
ja haluavat tehdä parhaansa, oli se sitten suurta tai pientä.
Joka kerta ei tarvitse pelastaa maailmaa.
On sankarillista auttaa jotakuta vaikeuksissa.
Monet meistä tukeutuvat näihin hahmoihin...
Psykologi/cosplayer
...yhteydestä sankarillisuuteen, jota monet meistä etsivät.
Mitä tarkoittaa olla sankari?
Mitä tarkoittaa olla hyvä?
No niin, hullut, mennään.
Meillä on eläintarha, pari koiraa ja pari kissaa.
Saatte vohveleita tänä aamuna.
Olen naimisissa. Minulla on kaksi pikku tyttöä.
-Haluatteko voita vai tuorejuustoa? -Molempia.
Adaline on vanhin tyttäreni ja Ayla nuorin.
-Hei, kaverit. -Äiti!
Trish on vaimoni.
Ensi vuonna on kymmenes hääpäivämme,
mutta olemme olleet yhdessä 18 vuotta.
Omistamme hääkuvayhtiön.
Siinäkin on vaikeutensa,
mutta yleensä toimimme saumattomasti yhdessä.
Olimme lapsuudenystäviä. Aloimme seurustella lukiossa.
Olen aina pitänyt sarjakuvista. Hän alkoi pitää niistä minun vuokseni.
Voitko näyttää Captain Marvel -asentosi?
Jotkut eivät tiedä, mitä cosplay on.
Kun kerron heille, he katsovat minua kuin hullua.
Joshin vaimo
"Aviomieheni pukeutuu supersankariksi."
Olen luonteeltani vähän ujo -
ja yrittänyt pitkään olla huomaamaton.
Kävin ensi kertaa Comic Conissa vuosia sitten.
Se vaati totuttelua, mutta oudolla tapaa -
se vahvisti itseluottamusta.
Kun saimme siitä hyväksyntää, olimme avoimempia siitä -
tyyliin: "Tätä me teemme. Se on kivaa."
Kun olimme ostaneet talon, vaimoni sanoi:
"Mitä jos remontoisit autotallin?
Sinulla on mahtavia tavaroita, monet niistä laatikoissa.
Anna palaa."
Sovimme, että hän saa koko autotallin.
Hän remontoi sen, ja se on hänen työtilansa.
Siellä hän luo kaiken.
Isoisäni isä Harry Sahle oli Timely Comicsin taiteilija -
kulta-ajalla 40-luvulla.
Hän teki Human Torchia ja All Winnersiä.
Hän loi joitakin hahmoja Timelylle. Yksi oli Black Widow.
Ei Natasha Romanoffia, vaan ymmärtääkseni -
sen innoittajan, joka lopulta johti tuntemaamme hahmoon.
Hän työsti seitsemää tai kahdeksaa Captain America -lehteä.
On kivaa, kun on sukuyhteys -
Captain American kaltaiseen hahmoon.
Olen aina pitänyt Captain American tarinasta.
Kannatan altavastaajia.
Hän vain halusi palvella maataan ja toimia oikein,
mutta koska hänet hylättiin jatkuvasti hintelänä,
hänestä tuli mahtava supersotilas.
Katso tätä. Mielestäni tältä -
Captain America näyttäisi tosielämässä, jos olisi olemassa.
Pyrimme siis herättämään tuon asun henkiin.
New York Comic Con on ensi viikonloppuna, joten meillä on paineita.
Tänään 3D-tulostamme siivet.
Otamme A:n, joka on leikattu ja ommeltu.
Teemme siitä muotin ja valamme sen.
Meistä tulee Steve Rogers, Captain America.
Työskentelen Markin ja Danin kanssa saumattomasti yhteen.
Mark suunnittelee tiedostot.
Minä herätän ne henkiin, ja Dan tekee pehmeät tavarat.
Hän ompelee kankaat ja sellaiset.
Mitä mieltä olette A:sta? Tehdäänkö siihen kuviointia?
Koska hupun kankaassa on kuvioita,
on hyvä jättää A tasaiseksi.
-Hei. -Hei.
Hei.
Iron Man?
-Kyllä, Iron Man. -Iron Man, kyllä.
Pidätkö siitä?
Tänä vuonna menen Trishin kanssa.
Hän on ollut Comic Conissa katsojana,
mutta nyt ensi kertaa cosplayerina,
joten siitä tulee kivaa.
-Dan. -Mihin menit?
Tänä vuonna olen Peggy, Captain American ihastuksen kohde.
Olen vasta hiljattain tuntenut yhteyttä hahmoon.
Olen vähän ujo.
Ajatus pukeutumisesta ja siitä, että minulle tullaan puhumaan,
vieraat haluavat kuviin kanssani,
sai karvani pystyyn,
mutta hänen äitinsä sanoo aina, että se on veressämme,
sarjakuvat ovat veressämme.
Hän on tavallaan oikeassa.
Aion siis tehdä sen.
Kun monet ajattelevat supersankareita,
heille tulee mieleen joku, joka syntyi voimien kanssa -
tai oli onnettomuudessa tai jotain.
Mutta supersankarin idea on -
joku, joka toimii oikein.
Cosplay Captain Americana on saanut minut tietoisemmaksi siitä,
miten kaikkien pitäisi toimia.
Se on saanut minut haluamaan olla parempi.
Tunnen oloni mukavaksi hänenä.
Se tuntuu osalta minua eikä asulta.
Cosplay tuo esiin henkilön eri puolen.
Nyt kun tyttäreni ja vaimoni kiinnostuivat siitä, se on kivaa.
Minulle se on siistiä,
paljon hauskempaa kuin ikinä.
Kun ihmiset kiinnostuvat Marvelin cosplaysta,
tietty hahmo houkuttelee heitä.
Ehkä näyttää vähän siltä henkilöltä ja ajattelee: "Näen itseni.
Näen hahmon ominaisuuksia itsessäni."
Sitten antaa niiden kahden yhdistyä.
Tule, Kirby.
Osa talostani on koirahotelli.
Yleensä minulla on täällä 10-12 koiraa kerrallaan.
Tulkaa!
Rakastan työtäni. En tekisi sitä, jos en pitäisi koirista.
Valitsin sen, koska saan olla enemmän koirien kuin ihmisten kanssa.
Olen tehnyt monia töitä aiemmin,
mutta olen aina työskennellyt paremmin eläinten kanssa.
Pienenä olin naapureiden lemmikkieläinvahti.
Seitsenvuotiaana jaoin lehtisiä tyyliin:
"Pidän puolestanne huolta kaneistanne ja koiristanne."
Sitä olen aina halunnut tehdä,
joten loin siitä täyden uran.
Maalasin jopa olohuoneeseen muraalin lempiasiakkaistani.
Siinä oli supersankariteema.
Tässä aloitin cosplayn.
Olin Dr. Strange -asussa.
Se on toinen tekemäni asu.
Sitä piti ommella paljon. Siksi se ei näytä hienolta.
En vielä oikein osannut.
Täällä on monta kuvaa Merlystä ja Kirbystä.
Tässä ne ovat yhdessä.
Tässä on kuva Merlyn ensimmäisestä ammattikuvauksesta.
Tässä ovat pienet pehmoeläimet niistä.
Tämä on Merly ja tämä Kirby.
Sarjakuvataiteilija
Nimesin koirani Jack Kirbyn mukaan.
Jack oli yksi Marvel Comicsin alkuperäisistä taiteilijoista.
Tässä teen Merlyn asut ja joitakin omiani.
Teen puolet omistani, mutta kaikki Merlyn.
Minulla on komero täynnä sen asuja, koska niitä on niin monta.
Sillä on 30 tällä puolella ja 50 tällä puolella.
Nämä kaikki ovat Marvelia.
Voi luoja.
On hauska käydä messuilla, joihin Merly ja Kirby voivat osallistua.
Silloin yritän tehdä yksinkertaiset asut,
koska mukanani on kaksi koiraa.
Olin erittäin ujo lapsena.
Minulla oli yksi paras kaveri, enkä puhunut muille.
Siinä se.
Se oli rankkaa, koska minua luultiin ilkeäksi,
koska pelkäsin puhua heille -
eivätkä kasvoni ole kovin kutsuvat -
lepoasennossa.
Kaikki luulivat minua todella tylyksi tai sulkeutuneeksi,
koska en uskaltanut puhua kenenkään kanssa.
Hyvä tyttö.
En tiennyt autismistani.
Tule tänne.
Sain tietää siitä vasta viime vuonna.
Sain sen selville viime kesänä.
Se oli osasyy siihen, miksi pystyin ymmärtämään,
mikä minua vaivasi,
ja oppimaan pärjäämään sen kanssa entistä paremmin.
Tule tänne, Merly.
Merly on avustajakoira...
Hyvä tyttö. Istu.
...joka on koulutettu auttamaan -
erilaisissa vammoissa tai ongelmissa.
Aistien ylikuormitus on samanlainen kuin paniikkikohtaus,
enkä pärjännyt sen kanssa hyvin.
Merly auttoi minua huomaamaan, kun minun täytyi istua alas,
poistua ihmisten luota tai pitää tauko.
Hyvä tyttö.
Pidän erityisesti Moon Knightista, koska hän on synkkä -
ja hänellä on mielisairaus.
Se on aika kivaa, koska minäkin kärsin siitä.
Ei se ole sama asia, mutta minusta on siistiä,
että jo silloin aikoinaan -
sarjakuvissa oli sellainen hahmo.
Moon Knight on mielenkiintoinen hahmo,
koska hän on saanut egyptiläisen jumalan voimat,
mutta hänellä on myös dissosiatiivinen identiteettihäiriö,
joten hänen eri persoonansa auttavat häntä eri asioissa.
Joskus hänen demoninsa ovat kirjaimellisia.
Joskus demonit ovat hänen mielessään.
Joskus hän yrittää pärjätä jokapäiväisessä elämässä.
Kaikki ovat hyvin monimutkaisia.
Se on sarjakuvien taikaa.
Se on visuaalisesti levitetty ympäri sivua.
Jos on siis henkilö, jolla on sellaisia psyykkisiä ongelmia,
saattaa nähdä ne ensi kertaa visualisoituna sivulla sillä tavoin.
Se on myös keino niistä kärsiville -
jakaa se muiden kanssa ja sanoa: "Ehkä tunnen näin -
tai ehkä koen näin jotain -
tai en edes tajunnut kokevani sen näin."
Ihmisinä olemme aina etsineet tarinaamme,
katsoneet takaiskujamme ja tyrimisiämme ja yrittäneet löytää tarkoituksen.
Uskon, että on olemassa hyväksyntää -
ja kokonaisuuteen kuulumista, joka tuntuu palkitsevalta.
Menen tänä viikonloppuna New York Comic Coniin.
Ajan koko 26 tunnin matkan.
Menen parhaan ystäväni Gregin kanssa.
Pidän paljon ajamisesta.
En tiedä, pitääkö hän. Saan kai selvää.
Olen aiemmin lähtenyt automatkalle innoissani,
mutta kumppani ei ollutkaan siihen sopiva.
Toivon, että hän on hyvä automatkailija.
Hei kaikille. Halaan häntä.
Ystävystyminen on aika helppoa samanlaisissa asuissa,
koska halutaan samaan kuvaan -
ja päätyy juttelemaan.
Olen saanut siten useimmat ystäväni. Heillä oli ystäviä,
ja esittelimme toisemme kaikkien ystäville.
Justin!
En edes tiennyt, mitä cosplay on, vasta kun pari vuotta sitten.
Kun päätin osallistua vähän enemmän...
Amandan ystävä
...ja löytää tällaisia ryhmiä Amandan kautta,
sain siitä itsevarmuutta olemaan cosplayer.
Hän ottaa minut mukaan New Yorkiin. Olen innoissani siitä.
Olemme Cyclops ja Cable.
Cable on Cyclopsin poika.
Hän elää tulevaisuudessa ja palaa.
Minusta hän on aina ollut siisti.
Sanoisin, että New York Comic Con...
Amandan ystävä
...on kuin olympialaiset, jos mitään. Pääliiga. Huippu.
Haluaa panna parastaan. Vetää täysillä.
Haluaa tehdä kaiken viimeistä yksityiskohtaa myöten,
jotta kaikki näkevät asun ja sanovat:
"Vau. Hän todella pani parastaan tuon kanssa."
Nautin eri hahmoista cosplayssa.
Mutta Dr. Strangen asun näytän vasta messukeskuksessa.
New York Comic Coniin tulevat ovat innoissaan uuden asun esittelystä -
tai vanhan takaisin tuomisesta.
Asun reilun tunnin päässä messukeskuksesta.
Olen kulkenut usein metrolla täydessä asussa.
Hei. Saanko rinkelin ja Spriten?
-Onnistuu. -Kiitos.
Newyorkilaisissa on hassua se, että he todellakin katsovat,
mutteivät yleensä tule häiritsemään.
He eivät katso halveksivasti eivätkä herjaa, mutta tuijottavat.
Asiat ovat muuttuneet siitä, kun aloitin cosplayn.
On paljon hyväksyttävämpää olla niin sanottu nörtti.
Sanoa ääneen pitävänsä sarjakuvista tai supersankareista.
Minulla on liimapistooli, liimatikkuja, huulivoidetta -
ja akkuja asun valoihin.
Avustaja on cosplayerin tukihenkilö. Tekee kaiken tarvittavan.
Varmistaa nesteytyksen, tuo korjaustarvikkeet.
Varsinkin messuilla tapahtuu cosplay-onnettomuuksia.
Osa saattaa irrota,
mutta haluan olla aina valmiina.
Hermostuttaa vähän, mutta...
Kyllä se siitä.
Sanoin olevani ujo. Minä en...
Olen aina kiusaantunut, kun tapaan ihmisiä,
koska he sanovat seuraavansa minua.
Mietin aina vähän, miksi.
Olen vain yksi miljoonasta.
Minussa on kestämistä,
koska jos olen stressaantunut ennen messuja, saatan olla ärtyisä.
Kasvopilkut ovat vinossa.
Ovatko?
Tämä puoli on korkeammalla.
-En huomaa. -Selvä.
Odota. Anna, kun katson. En huomaa.
Selvä.
-Miten voit...? -Minä huomaan.
-Olen tarkka symmetriasta. -Tiedän, mutta...
Vaikka se voi olla stressaavaa, siitä saa iloa,
varsinkin kun teemme yhteistyötä.
-Asu, saappaat, hanskat... -Niin. Nauhat.
-...vyö. -Varustevyö.
-Sinulla on... -Akut.
-On. -Siinä taitaa olla kaikki.
Pidän erityisesti New York Comic Conissa siitä,
että tuntee olevansa supersankareiden kotona.
Ensimmäiset Marvelin messut pidettiin New York Cityssä.
Tuntee siis olevansa osa historiaa,
kun on New York Comic Conissa, ja se on jännittävää.
Välillä tuntuu myös tärkeältä tietää mahdollisimman paljon -
ja olla hyvin valmistautunut,
koska yrittää tehdä oikeutta 80 vuoden luomistyölle,
koska niin kauan Marvel Universe on ollut olemassa.
Messuille odotetaan 350 000:ta osallistujaa.
Joka vuosi sen suosio tuntuu kasvavan.
Valokuvaaja
Siitä tulee hullua. Se on varmaa.
Laita kyntesi tähän. Pysy paikoillasi.
Cosplayssa ei ole hävettävää.
Ei tarvitse olla hahmosta kaiken tietävä fani.
Cosplayer/kannattaja
Ei pidä olla Marvel Comics -tietäjä.
Kunnioitusta, jos on. Minäkin olen. Pitäisi ymmärtää,
että monilla ihmisillä cosplay tulee sydämestä.
Cosplay on hauskaa. Siinä se. Siksi teemme sitä.
Jos ei ole enää hauskaa, tekee jotain väärin.
Kiitos. Mahtavaa.
Hermostuttaa vähän, mutta hän on pyytänyt minua tähän kymmenen vuotta.
Vihdoin hän onnistui.
Uppoudun hänen maailmaansa tänään.
No niin. Tästä lähtee.
Trish on Peggy Carter, ja olen innoissani.
Tämä on hänen ensimmäinen cosplaynsa. Se on kiva kokemus.
Hänen hahmonsa on armeijassa.
Tosi siistiä.
Pidän siitä, ja hän on aikakaudelleen vahva nainen.
Ja tietenkin hän on tosi siisti ja kova sarjakuvissa.
Ole hyvä.
-Eipä kestä. -Pärjäile.
Olen aina ymmärtänyt cosplay-yhteisöä,
mutta on eri asia olla siinä mukana.
Pääsemmekö koskaan tästä huoneesta toiseen?
Se vie aikansa.
Vältätkö katsekontaktia ja pakenet?
Ei sitä ymmärrä ennen kuin tekee.
Nyt kun olen mukana vuorovaikuttamassa ja poseeraamassa,
ymmärrän sen hauskuuden. Todellakin.
-Mahtavaa. Kiitti. -Ole hyvä.
Hei.
Onnistuuko? Selvä.
Hei.
Ovatko huulipunani ja meikkini yhä kunnossa?
-Täydelliset. -Selvä.
Hän antaa kaikkensa joka asuun.
Ehdimme kyllä. Kiirehditään.
Kun hän saapuu messuille, se on todella täydellinen.
Hän on luonut mahtavan asun.
Kun näen ihmisten reaktion siihen, miten se vetää heitä puoleensa -
ja innostaa kuvaamaan sitä, olen ylpeä.
Kiitos.
-Hei. Ei. Hän korjaa asuani. -Pikkujuttu.
Kiitos. Näytät kauniilta.
Inspiroit minua paljon.
-Rakastan sinua. -Paljon kiitoksia.
Pidän messuista osin siksi, koska saan harvoin olla -
ihmisten seurassa, jotka pitävät sarjakuvista -
ja arvostat myös cosplayta.
Rakastan Stormiasi.
On siistiä jutella ihmisten kanssa, jotka luovat asioita,
koska näkee asut läheltä -
ja saa kysyä, miten he tekivät sen.
Olen saanut niissä paljon neuvoja.
Taistelen kanssasi.
Varsinkin, jos näkee jonkun samasta maailmasta kuin itse.
"Voi luoja. Haluan heti kuvaan kanssasi."
Anna tulla! Hyvä! Tämä on hyvä juttu.
Nyt tapellaan.
Roolimalli on vahva sana,
mutta kun voi edustaa vahvoja naishahmoja -
ja tulla nähdyksi,
koska ihmiset ovat tulleet luokseni messuilla lasten kanssa -
sanomaan: "Hei. Tyttärestäni on ihanaa nähdä sinut pukeutuneena näiksi hahmoiksi.
Hänestä se on siistiä.
Katso, kuinka vahva ja itsevarma tämä nainen on.
Voit pyrkiä samanlaiseksi",
se on todella mukavaa.
Olen X-Menin Cable, joka on Cyclopsin poika.
Hänellä on teknologinen sairaus.
Se on vallannut hänen kehonsa vasemman puolen.
Siksi hänellä on mekaaninen käsi ja mekaaninen silmä, johon tulee valo.
Pidän tästä jättiaseesta.
Lempiosani hänessä on -
tämä valtava ase.
Se on puolitoistametrinen ja naurettava.
Hän on yksi lempihahmoistani,
koska minusta hän on aina ollut söpö.
En pääse mihinkään, koska minut pysäytetään jatkuvasti kuvattavaksi.
Se on tosi hauskaa.
On innostavaa, kun kaikki pitävät asusta.
Tuntuu hyvältä, koska sen eteen on raatanut.
On kiva nähdä ihmisten arvostavan sitä.
Tuntee olevansa julkkis viikonlopun ajan.
Olin ollut masentunut niin kauan kuin muistan.
Negatiivisia ajatuksia ja sellaista.
Mutta nyt en tunne itseäni ulkopuoliseksi.
Hei!
-Mitä kuuluu? -Miten menee?
Mahtavaa. On kiva tavata ihmisiä ja saada ystäviä.
Se on parasta.
Moni ilmiömäinen taiteilija käy New York Comic Conissa -
eri aloilta, sarjakuvista, leluista.
Piipahdan siellä tervehtimässä muita cosplayereita. Se on sosiaalista.
-Ihana asu. Se on todella... -Pidän silmästä. Voi luoja.
Se on 3D-tulostettu, mutta linssi näyttää seuraavan muita.
On todella siistiä panostaa paljon aikaa jonkin tekemiseen,
pukea se ja tuntea siihen laitettu työ -
ja sen antama energia.
Viitta antaa sinulle ryhtiä.
Kävely ja liike ovat tosi siistejä.
Tervetuloa Marvel Becoming Costume Contestiin.
Seuraan monia muita cosplayereita.
On ihana nähdä heidän kilpailevan ja voittavan.
Nyt aloitamme.
Marvel Becoming Costume Contest on lempiosani esitystä.
Haluamme mahdollisimman monen messuille asussa tulevan -
saavan tilaisuuden tulla lavalle Marvel-asussaan.
Näette uskomattomien cosplayereiden tulevan tänne -
mahtavimmissa Marvel-asuissaan.
Osasto on täynnä.
Kaikki tietävät, että tämä on jotain erityistä.
Meillä on mahtavat tuomarit, jotka ovat usein ammattimaisia cosplayereita.
Jasmine oli yksi mahtavista Captain Marvel -cosplayereistamme...
Ei koskaan tiedä, mitä tapahtuu, mutta se on todella sähköistä.
Tuo on siisti.
Kun olen asukilpailuiden tuomarina, katson yleistä käsityötaitoa.
He ovat Hijabi Villains!
Kysyn mielelläni: "Miksi valitsit tämän hahmon?
Mikä on lempiosasi asussa?"
He voivat kiinnittää huomion asioihin, joita ei olisi huomannut.
Mikä inspiroi teitä luomaan tämän ryhmän?
Teemamme on Kiedottu ja holtiton.
-Hyvä! -Hyvä!
Jatkamme Jean Greyhin.
Täysi lateksiasu. Tuo on villiä.
Pidän siitä, kun uudet cosplayerit tulevat,
innostavat itseään, innostuvat ja ovat hermostuneita.
On ihanaa pystyä sanomaan:
"Tule tänne. Tervetuloa. Tee parhaasi ja pidä hauskaa."
Ja kun näkee sitä pitkään tehneitä ihmisiä,
jotka tulevat osoittamaan olevansa yhteisön paras cosplayer.
Suu liikkuu. Se on aito.
Niin. Tuo on siistiä.
Ja tässä tulee Border Tribe.
-Ihana. -Yibambe!
Yibambe!
-Yibambe! -Yibambe!
-Border Tribe! -Hei, hei!
Jep. Olen puolueellinen.
Tässä tulee Doctor Strange.
On siistiä seisoa lavalla ja nähdä kasvojen meri,
joka on innoissaan siellä olemisesta.
Marvel Costume Contestissa ei ole pelottavaa olla lavalla,
koska kukaan ei odota,
että esittää mitään.
Sitä vain menee tervehtimään kaikkia.
Pidin paljon Hijabi Villainsista.
-Niin minäkin. -Voi luoja.
He ovat listani kärkipäässä.
Myös Border Tribe erottui joukosta.
-He tekivät kaikki huovat käsin. -Oikeastiko?
Niin, ja maalasivat kaiken käsin.
The Guardians, tietenkin. He olivat mahtavia.
-Wolverine-asu. -Niin.
Olemme jo maininneet monia.
Täytyy alkaa sijoitella heitä.
Kyllä.
Se näyttää tapahtuvan.
Tuomarit, tulkaa tänne.
Faniyhteisössä kaikki ovat niin intohimoisia näistä hahmoista,
että haluavat kohdella heitä oikein.
Kunniamaininta.
Olimme vaikuttuneita yksityiskohtien ja luovuuden määrästä -
sekä malliin syventymisestä.
Se on Wolverine-huippumuotia.
-Ai, Wolverine-huippumuotia. -Kyllä.
Kuka sai ensimmäisen sijan?
Kolme, kaksi, yksi.
Border Tribe!
Heillä on kauniita proteeseja kasvoissaan.
Mallit ovat epätyypillisiä ja yksityiskohtaisia.
Antakaa aplodit!
Marvel Becoming Costume Contestin voittajat.
Iso Hulk-lyönti, eikö niin?
Elämä on liian lyhyt aina vakavana olemiseen.
On kiva, kun on jotain, johon uppoutua.
Olet vähän lyhyt.
Olet vähän lyhyempi kuin luulin.
Haluatko kuvaan? Tule.
Hän haluaa toimia väen kanssa ja tehdä lapset iloiseksi.
Olen Captain America. Tämä on Peggy.
-Ihana Spider-Man. -Tosi siisti.
Yleensä hoidan hänen asioitaan.
Mutta kun ihmiset lähestyvät innoissaan -
tyyliin: "Voi luoja. Näytät upealta",
on kiva innostaa muita.
-Poskesi on outo. -Ei se mitään. Siihen tottuu.
Jännittävää.
On tärkeää, että jokaisella on sankari,
jota ihannoida ja johon voi samaistua.
Cosplayerit ovat erityisiä ihmisiä, jotka voivat kadota tarinaan -
uppoutua siihen.
Täytyy olla suuri sydän ja mielikuvitus.
Koko elämä on naamiaiset.
Kaikilla on vaatteet. Kukaan ei syntynyt vaatteissa.
Kaikki pukevat asun, jollaisena haluaa tulla nähdyksi.
Ei siis ole välttämättä outoa sanoa:
"Näen itseni tässä sankarissa, joten haluan pukeutua häneksi."
Loppujen lopuksi on tärkeää,
että ihmiset saavat tilaisuuden nähdä itsensä sankarina.
Tekstitys: Jari Vikström