TID ATT LYSA
Vi såg lampan i antikaffären, vilket ledde mig hit till dig.
Vilket äventyr!
Har jag fattat rätt? Du blev alltså räddad av en jätteklo-
- Andy gav dig till Bonnie, och en gaffel ledde dig till Bo?
Ja, nåt sånt.
Det var väl inget!
Berätta din historia, Bo.
- Kära nån... - Ja, vad har du gjort all den här tiden?
- Saknar du nånsin lampan? - Lampan... Saknar vi lampan, tjejer?
Så illa?
Efter vi lämnat Molly kom vi till den nya familjen.
De hade en liten flicka, och hon älskade oss.
- Här är den. - Titta, vilken fin lampa!
Och... Ta-da!
Vi hade våra fina stunder.
På lampors vis.
Sagor, pyjamaspartyn, kurragömma...
Det var härligt att leka.
När det väl hände.
Nej! Ställ tillbaka den. Det är ingen leksak.
- Aja-baja. - "Aja-baja."
Men livet på en bebislampa är ju inte så spännande.
Låt henne skrika av sig, älskling.
Eller kanske för spännande.
Min!
Grejen med småbarn...
...är att de älskar en...
Inte röra!
...lite väl mycket.
Så där ja.
Vi blev uppställda.
Låt dem skrika av sig.
Vi försökte fortfarande få leka.
Lite riskabelt, men ändå värt det.
- Den är nog för liten. - Det går bra.
Men den största utmaningen var arbetsmiljöriskerna.
Det brinner!
Men barn växer fort.
- Det är din lampa. - Jag vill inte ha den.
- Sluta! - Sluta själv!
Mamma!
- Flickor, jag har ju sagt... - Låt dem skrika av sig.
Skänk bort den.
Jag är för stor för den där.
Sånt är för bebisar!
VARSÅGOD
Snart nog ligger man i ge bort-lådan.
Det ledde till en ganska oväntad resa för oss.
En bebislampa?
Vad ska han med den till?
Elartiklar har ju begränsad livslängd på hyllorna-
-och vi stod inte ens på nån hylla.
Och sen...
...helt plötsligt...
...var vi i hamn.
I trygghet.
Livet var så enkelt.
Inget kras, klös eller kladd, inget skräp. Jag tänkte: "Här har vi det bra!"
Visst hade vi det bra...
...även om vi satt fast.
Och så en dag...
- Titta, vad mycket saker! - Se, men inte röra.
- Kolla! - Får jag se?
Förlåt!
- Ska vi gå till lekparken i stället? - Ja, parken!
Parken! Parken! Parken!
Ja, kom så går vi dit.
Då gick det upp för mig... Lekparken!
Barn överallt, hela tiden. Obegränsat med lek!
Vi behövde inte lampan.
Vi kunde få vara med barn igen, som leksaker!
Vi behövde bara komma av lampan och ut ur antikvitetsaffären.
Vi sa ajöss till lamplivet och satte rymningsplanen i verket.
Hit med kardan! Eller fingret.
Vi tog bara med det vi behövde.
Ät glas, dockan!
- Sen slog vi ut säkerhetssystemet. - Vänta lite nu...
Antikaffären har inget säkerhetssystem.
Inte nu längre.
Sen bar det av, som leksaker på villovägar!
Ett helt nytt äventyr!
Alltid lekdags!
Vi flyger!
Underbart! Jag tröttnar aldrig på den historien.
- Otroligt. Har allt det verkligen hänt? - Japp!
Mer eller mindre.
Översättning: Karl Hårding Svensk Medietext