PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
PŘEDVÁDĚCÍ KONCERT SUNSET CURVE – VYPRODÁNO
Raz, dva, tři!
Vystupovat, konečná,
odpočet a rána neskutečná.
Jedem dál, vpřed se valíme,
elektrickým kladivem na srdce bušíme.
Hodiny ubíhají rychleji
a nikdo necítí se šťastněji…
Nepřestáváme stoupat,
tohle je naše chvíle, jó!
Když dny černobílý bývaly,
nejlepší odstíny jsme jim říkali.
Nedívej se dolů, níž.
Vždyť stoupáme výš a výš.
A kdybychom na zem dopadli,
křídla bychom popadli. Sni, jako bys žil věčně,
a žij, ať to není zbytečně.
Netoužíme po zítřku…
Po zítřku.
Všechno máme už dnes.
Už dnes.
Žijeme pocitem,
co nám proudí v žilách.
Jsme revoluce
o tisíci koňských silách.
Nedívej se dolů, níž.
Vždyť stoupáme
výš a výš.
A i kdybychom
na zem dopadli,
křídla bychom popadli. Sni, jako bys žil věčně,
a žij, ať to není zbytečně.
Ať to není zbytečně…
Není to zbytečně…
- Bomba! - Jste super!
Jo!
Díky! Jsme Sunset Curve!
Dali jsme tu zvukovku líp než naostro.
Večer se to tu naplní lovcema talentů!
Byls hustej, Alexi.
Jenom zahřívačka, to vy jste jeli na plný kule.
Uznej konečně, že seš borec.
Tak jo, jsem borec.
Co se před koncíkem nafutrovat? Jdeme na hot doga.
Jo!
Kam jdeš, Bobby?
Mě vynechte.
Jsem vegetarián, neublížím zvířeti.
- Jste fakt dobrý. - Děkujem.
Vídám tu spoustu kapel. V pár jsem i hrála, ale vám to fakt šlape.
Proto to děláme. Mimochodem, jsem Luke.
Čau. Reggie.
- Alex. - Bobby.
Moc mě těší.
Jsem Rose.
Tady máš demo.
A tričko. Velikost pro krásky.
Díky.
S tímhle nebudu otírat stoly.
Dobrej nápad. Když se namočí, hned se…
- rozpadne. - Nechtěli jste jít na hot doga?
No jo. Měl k obědu hambáče.
To je přesně ono!
Co? Smrad na Sunset Boulevard?
Ne.
Co ta holka řekla.
O naší hudbě, že to šlape a spojuje nás to s lidma.
Když hrajeme, lidi s náma souzní.
Chci takhle souznít úplně se všema.
Tak to chce víc triček.
Jdeme, pánové.
Dámy.
Počkej, Reggie!
- To byl Reggie! - Reggie, to jsem já!
Ty jo,
už abysme mohli jíst jinak než z kufru starý kraksny.
Promiňte, polil jsem vám startovací kabely lákem od okurek.
To neva, aspoň nezreznou.
To nemyslíte…
Budiž. Cože?
To je bomba, kluci.
Hrajeme v Orpheu!
Hrálo tu už mrtě kapel, co se brutálně proslavily.
Budou z nás legendy.
Jezte, pánové, protože dneškem…
se všechno mění.
- Nějaká nová příchuť. - Klid, pouliční párky nás nezabijou.
STŘEDNÍ ŠKOLA LOS FELIZ
Čus flákačko.
Zdar nedostatečná.
Já vím, že to nechceš řešit, ale co dneska zahraješ?
- Uvidím podle situace. - Fakt, Julie? Víc mi neřekneš?
Paní Harrisonová ti dala poslední šanci.
Já vím, byla jsem u toho.
Uvidíme se na srazu.
Co to zase rozdává?
- Ahojky! - Zoufalost?
Tady máte. Moje skupina zítra hraje na motivačním srazu.
Určitě nemáte nic lepšího na práci.
Božínku, Carrie, děkujeme!
Božínku, Flynn, radši ani nechoď!
Tady máš.
Přijďte zítra na Dirty Candy.
Nick? Ještě pořád?
Je ti jasný, že se vemou a budou mít malý démony?
Nick je zlatíčko.
Tys s ním někdy mluvila?
Na plození démonů stačí, aby byl démon jeden z nich.
Démone!
Konečně se usmíváš. Pojď všem ukázat, že se pletou.
Skvělé, Nicku. Skoro tak dobré jako váš zápas s Glendale.
Tak dobře, zbývá nám poslední ukázka.
Julie.
Nespěchej.
Nezlobte se.
Máme jí zatleskat?
Sklapni, Carrie.
Dobře že jsi doma.
Chystám se na bráchův zápas.
Od rána fotím, nestihl jsem se ani najíst.
Ale…
ráno mi volali.
To se dalo čekat.
Jo.
- Byla to má realitní agentka. - Aha, tohle.
Říkala, že jestli fakt chceme prodat dům,
mám jí ho nafotit, že ho dá na web.
Musíme tady uklidit
a zbavit se pár věcí.
Nechceš si vzít na starost mámino studio?
Vyznáš se tam.
Já s bráchou bychom nevěděli, kde začít.
Ale jestli se na to necítíš…
Ne…
zvládnu to.
Večer se do toho dám.
Jo?
Super, děkuju. Jo, a nezapomeň na půdu.
Na ty nástroje, co tam byly, když jsme se sem nastěhovali.
Najdeme jim domov.
Máma by byla ráda.
To máš pravdu.
Sakra, přijdu pozdě.
Pod poštou.
Jsi moje spása.
Promiň, mami.
Dlouho jsem tu nebyla.
Co tady děláme?
- Tati! - Zpomal.
Vypadáš, jako bys viděla přízrak.
- Viděla! - Super.
To není super!
Zdrhejte!
No tak, Flynn, nouzová situace! Proč neodpovídáš?
Hej.
- Tati. - Promiň.
Jen chci vědět, jestli jsi v pohodě.
- Ty mi nevěříš, co? - Jasně že věřím.
Taky tvou mámu pořád vídám.
- Tohle je jiný. - Všichni to prožíváme jinak.
Ty mě neposloucháš.
- Něco jsem tam viděla. - Tak dobře.
Poslouchám.
Cos tam viděla? Zůstane to mezi náma.
Zníš jak Dr. Turner.
Třeba bys za ním měla zase zajít.
Tati!
Radši toho necháme.
Tak jo.
Necháno.
Mír?
Jasně.
Jste tady ještě…
ať jste cokoli?
- Něco jsem viděla, nejsem blázen. - Všichni jsme trochu blázni.
Bože můj, přestaň ječet!
Kdo jste a co dělate v mámině studiu?
Mámině? To je naše studio.
Nekecám. To křídlo je nový, a…
Můj gauč!
Tohle není má šestistrunka.
Vydržíš chvilku?
Jenom… mi dej chvilku. Dík.
Kluci, o co tady jde? Jak sem tak rychle dostala ty věci?
Třeba je to čarodějnice. U stropu se vznášej židle.
Čarodějnice neexistujou.
Jak to víš? Na duchy jsem taky nevěřil.
- Máš recht. - Takže čarodějnice?
Ne, žádná čarodějnice. Není to čarodějnice, jenom se bojí.
Nechte to na někom…
s citem pro věc.
Co děláš v naší zkušebně?
Ježiš! Jak jsi to udělal?
Zřejmě nechápeš… Ona to prostě nechápe. Tak hele,
jsme duchové, jasný? Tři duchové, co jsou moc rádi, že jsou doma.
Takže děkujeme za kytky, hezky to tu oživily.
- Jsme kapela Sunset Curve. - Řekni to kámošům.
Včera jsme měli mít koncert, co by nám změnil život.
Taky změnil.
Mě snad klepne.
- Co to je? Co to máš? - Mobil.
Přestaň se s nima bavit, nejsou tady. Sexy duchové neexistujou.
Myslíš, že jsme sexy?
Komu voláš?
- Googluju Sunset Červ. - Sunset Curve!
TRAGÉDIE V HOLLYWOODU
Sunset Curve existuje.
Opravdu jste umřeli.
Ale ne včera večer.
Před pětadvaceti lety.
Co? To není možný.
Ze sanitky jsme šli do temný místnosti, kde se Alex rozbrečel.
No… řekl bych… že jsme byli rozhozený všichni.
Ale to byla hodina max.
A teď jsme tady.
Jenom říkám, co mi řekl telefon.
Vidíte? Umřeli jste v roce 1995, když vám bylo 17.
Teď je rok 2020.
My jsme v budoucnosti?
Počkat, fakt uběhlo 25 let?
Já brečel 25 let? Jak je to možný?
- Hodně věci prožíváš. - Neprožívám!
Ty už se sem nebojíš?
Povídáš si s kámošem duchem? Jak vypadá? Je hnusnej?
- On tě vidí. - Nevidí.
Co?
Co chceš?
Třeba normální ségru. Přestaň blbnout a pojď na večeři.
- On vás neviděl. - No jo, no.
Jsme holt duchové.
Hele, moc mě mrzí, co se vám stalo, ale už to není vaše zkušebna. Odejděte.
Počkej…
- Jak se jmenuješ? - Julie.
Supr. Jsem Luke.
- Mimochodem. A tohle je… - Reggie. Jsem Reggie.
- Čus. - A…
Alex. Jak se vede?
Rozuměli jste?
Je milá.
Nevšiml sis, že nás vykopla?
Že se ptám.
Tady to je.
Tak jo.
- Do toho. - Do toho.
Jsi na řadě, Carlosi.
Děkujeme za zbytky a za mocnou sílu mikrovlnky.
- Amen. - Amen.
Takže…
Carlos říkal, že tě našel ve studiu.
Mluvila sama se sebou.
Nacvičovala jsem divadlo.
Haló haló…
Do prčic!
Tady jsme. Rychle!
- Špagety. Zase. - Jo jo.
Škoda, nesu vám pasteles a kuřecí rizoto.
Mňam.
Díky, teto, krásně to voní.
Dáte si to zítra. Nemůžete jíst pořád jenom zbytky.
Sestra by mě zabila, budiž jí země lehká.
Vidím tady zlepšení.
Když o tom mluvíš…
Julie začala vyklízet mámino studio.
Snad začneme brzo inzerovat a dostávat nabídky za dům.
To ráda slyším.
Přestěhování vám určitě prospěje.
Musíte strhnout náplast a vyrovnat se s bolestí.
To jsem celá já. Strhávám náplast.
- Statečná holka. - Julie, skvěle jste to tady zařídili.
Co tady děláš?
Chci vám jenom pomoct, broučku.
Co radši vypadnout?
Chci říct, měla bys být na pilates, ale děkujeme za jídlo.
- Měli jsme se ohlásit. - Není zač.
A když už nechodíš na hudebku,
zaměříš se na důležitější předměty.
Poslala ti škola email?
Jo.
Ještě to probíráme.
Bueno, tak já jdu na pilates.
Jo!
A je fuč.
Mám vás moc ráda, Bůh vám žehnej.
Hej, Julie, chceš slyšet, jak jsem dneska při zápasu válel?
Jsi milej, ale to nepomůže.
Za pokus to stálo.
Proč jsi mi to neřekla? Musel jsem tetě lhát.
Chtěla jsem ti to říct po večeři.
- Jasně. - Fakt.
Broučku, já vím, že to máš na hudebce těžký…
ale hudbu máš pořád ráda.
Já nevím, možná.
Přece jsme o tom spolu mluvili. Vzpomínky můžou hodně bolet, ale…
Vidím v tobě a Carlosovi mámu,
jako by tu s náma pořád byla.
A víš co? Dělá mi to radost, fakt.
Když si dovolíš odbourat zábrany…
třeba to překonáš.
Co to je?
Asi jsem zapomněla vypnout přehrávač, skočím tam.
Dost! Nechte toho!
Přestaňte s tím! Dost!
Slyší vás celá čtvrť. Řekla jsem vám, abyste odešli.
Počkej, oni nás slyší?
Jo! Všichni včetně táty a bráchy!
Tak moment. Ty jediná nás vidíš,
ale všichni nás slyší?
- Co jsme to za duchy? - Koho to zajímá? Lidi nás slyší hrát!
Sice jsme mrtví, ale naše hudba žije!
- Tati! - Jenom…
- chci vědět, jestli je všechno oukej. - Musela jsem vypnout CDčko.
To jsou ty krámy z půdy?
Krámy?
Vypadá to dost dobře.
Třeba to hodí pár babek.
Cože? Nesahej mi na bicí. Řekni mu, ať mi nesahá na bicí.
Ta písnička byla dobrá.
- Dík! Jsme Sunset Curve. - Řekni to kámošům.
Jenom starý CDčko.
Jsem rád, že zase posloucháš muziku.
Pouštěj si tady, co chceš a kdy chceš.
- To je milý. - Nepleť se do toho!
- Promiň, já jenom… - Ale ne, to nebylo na tebe. Teda…
Dal bys mi chvilku?
Počkej.
- Tu hudebku vyřešíme. - Díky, tati.
- Žere náš flák. - On se nepočítá.
Je to táta.
Proč nejste jako normální duchové?
Strašte si ve starým domě, běžte třeba do Pasadeny.
Začíná nás mít ráda.
Do Pasadeny jsem vždycky chtěl.
- Přestaň, myslím to vážně. - Omlouvám se.
Co chceš?
Hele, je to madlajs, ale nechápeš, jak je to koží?
Lidi… živí lidi slyší, když hrajem.
To je hrozně hezký, ale já měla den na nic, tak čau.
Mrzí mě, žes měla den na nic,
ale my právě zjistili, že máme na nic už 25 let.
A pak jsme zjistili, že to jediný, jediný, pro co jsme žili, nám zůstalo.
- To je přece koží. - Máš pravdu.
- Jenže… - Den na nic.
Jasně, chápu to.
Mrzí mě, že tě obtěžujem…
ale…
tam vevnitř jsem si připadal, jako bych zase ožil.
Všichni jsme si tak připadali.
Klidně nás vyhoď, ale hudby se nevzdáme.
Můžeme zase hrát. To je dar, co hudebník neodmítá.
Musíš to znát, tvá máma je hudebně založená.
Byla.
Umřela.
To je mi…
moc líto.
Neměli jsme tušení.
To neva.
Nepotkali… jste ji náhodou?
Tam někde?
Ne. Jsi první, na koho jsme narazili.
- Ale ona není mrtvá. - Určitě ví, jak to myslíme.
Upřímnou soustrast.
Díky.
Neměla jsem se naštvat.
Vlastně jste docela dobrý.
Docela?
Je ti jasný, že jsme na to 25 let nesáhli?
Přesně. Hraješ na klavír?
Ne, já nehraju. Všechno to bylo mámy.
Je úžasná textařka.
To byla.
Počkat, jak to víš?
Na klavíru je skladba. Jestli je od ní…
měla vážně talent.
Hele…
jestli nemáte kde bydlet…
tak tu zůstaňte.
Je tam koupelna
a rozkládací gauč, jestli to ještě používáte.
Zabírám si sprchu!
Miluju sprchování a ležení ve vaně.
Tohle…
Tohle je vážně ujetý.
Totálně.
„Co bys řekla, kdybych ti řekla,
že v mámině studiu jsou tři duchové?“
Že mi přeskočilo.
CUSHION OF SOUND NITRO NETWORK – VYPRODÁNO
Umřít sice není žádnej odvaz, ale aspoň se pohodově cestuje, ne?
Možná tobě. Já ztratil triko.
Neřeš, už dorazilo.
Tak co?
Proč jsme tady?
Pro bolestnou vzpomínku na místo, kde jsme si nezahráli?
- Díky, Luku. - Přece není všem dnům konec.
Říkám vám, že jsme dostali druhou šanci.
Jdeme za muzikou, vymeteme do rána co nejvíc klubů.
Hej!
Alexi, jdeš?
Poběž.
Kluci?
Povím ti,
co ti chci říct.
Máš místo, cíl.
Život je zkouška,
které se nebojíš.
Nevzdáváš se, dospíváš.
S bolestí sílíš, činí tě, kým jsi.
Přesto chtěla bych ti ulevit.
Já vím, tohle je jiné.
Ty musíš žít,
tak se neboj do toho jít.
Tak vstaň, vyjdi ven, zažehni svou jiskru.
A zbytek, ten už znáš.
Vzbuď se, tak vzbuď se, i kdyby to bylo to poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Nehledej, co jsi ztratila.
Hledej, co získáš, když do bouře zapískáš.
Probuď svůj sen, nebude poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Nehledej, co jsi ztratila.
Zažehni jiskru, užívej jistoty, je čas vyjít z temnoty.
Probuď…
Probuď své démony,
nedávej jim spát.
Uvidíš, co to udělá.
Život je boj,
mysl mou však nezničí.
Prsty se mi opět roztančí.
Bolest mě posiluje, činí mě tím, kým jsem.
Jsem připravená se s ní poprat.
Hledat sílu každým dnem, nenechat se o ni obrat.
Naučila jsi mě, jak jít za svým snem.
Tak vstaň, vyjdi ven, zažehni svou jiskru.
A zbytek, ten už znáš.
Vzbuď se, tak vzbuď se, i kdyby to bylo to poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Nehledej, co jsi ztratila.
Hledej, co získáš, když do bouře zapískáš.
Probuď svůj sen, nebude poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Nehledej, co jsi ztratila.
Zažehni jiskru, užívej jistoty, je čas vyjít z temnoty.
Probuď…
Probuď duši, celou duši.
Ať ji slyší, všichni slyší.
Není se čeho bát, nebudeš sama stát.
A najdeš cestu svou…
domů.
Vzbuď se, tak vzbuď se, i kdyby to bylo to poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Nehledej, co jsi ztratila.
Hledej, co získáš, když do bouře zapískáš.
Probuď svůj sen, nebude poslední.
Uvidíš, že se ti v srdci rozední.
Když nevíš, jak dál…
Zažehni jiskru, užívej jistoty, je čas vyjít z temnoty.
Vzbuď se…
Tak vzbuď se…
JULIE, DOKÁŽEŠ TO S LÁSKOU, MÁMA
Překlad titulků: Jiří Nehyba