PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VYHLEDÁVÁM…
Přede mnou se neschováte, ducháčci.
Mám tě!
Říkám to naposled, mijo.
Duchové neexistujou.
Typickej dospělák.
Pamatujete, jak nám jako dětem nikdo nevěřil?
Mluv za sebe. Mně věřili vždycky.
Julie vás nezajímá? Táta ji načapal, co když jí zakáže kapelu?
S tím teď nic nenaděláme, ale Carlosovi pomoct můžem.
Končí éra nevěřících dospěláků.
Jde se na věc.
Duchové nejsou, jo? A tohle chceš vysvětlit jak?
Prostě praskla žárovka.
Špatná odpověď, tetičko. Zkus vysvětlit tohle.
Třeba je to máma.
Ví, že neměním toaleťák.
Máma by nás nikdy nestrašila. Tohle je dílo démona!
- Jak to se mnou mluvíš? - Počkat, natočím to.
Jen do toho.
Čas na starou klasiku.
Sakra, mám to na selfíčko.
Máš vůbec tušení, cos proved?
Zachránil jsem čest každýho dítěte, kterýmu kdy nevěřili.
V podstatě jsem superhrdina.
Co se zdejchnout, než dorazí Julie?
Julie, musíme si promluvit.
Nejdřív jdeš za školu, pak vynecháš písemku,
a ještě se vykradeš z domu, když ti dám zaracha?
- Já vím. Omlouvám se. - To už jsem slyšel.
Kdybys mi to byla řekla, byl bych nadšenej,
a místo toho vedem tenhle rozhovor.
- Proč jsi mi neřekla, že máš kapelu? - Semlelo se to hrozně rychle.
Posledních pár týdnů mi změnilo život.
Když hraju, silně mě to sbližuje s mámou.
Což mě nesmírně těší.
Ale tía má pravdu. Škola má přednost.
Já vím, ale bez kapely bych ani nebyla v hudebce.
Hráli se mnou, aby mě vzali zpátky.
Vážně?
Je to moje vášeň, tati.
No…
o to tě jako táta nemůžu připravit.
Ale jestli v tý kapele chceš zůstat, musíš stíhat školu.
A chci o všem vědět.
Fakt?
Jo.
Děkuju, tatínku.
Ta paní na koncertě,
to byla nějaká promotérka, co? Mohla to být velká šance.
Kdoví? Snad nás uvidí na další akci.
- O který ti řeknu. - To si piš,
protože jestli tě ještě někdy načapám,
nebo se ti začnou horšit známky, tak ti to zatrhnu.
Hologramy nehologramy.
Poznám je vůbec někdy?
Asi ne. Nežijou tady.
Je to zvláštní, ale neradi se ukazujou.
Vy mladý a ta vaše technologie.
To jde mimo mě.
- „Mimo“ je docela trefný. - Ať jsou kdokoli a odkudkoli,
moje malá niña díky nim ožila, takže je považuju za anděly.
¿Que pasó?
Straší tady, musíme utéct!
Co se děje?
Já vím, že nás chceš přestěhovat, ale tohle přeháníš. Je nám tady fajn.
Carlos ti to vysvětlí. Nechce odejít, ale mě filmy naučily,
že když někde straší, máš utíkat. ¡Diós mío!
Mám v sobě jiskření,
budete užaslí.
Všichni jsou v partě mý, tak kdo z vás souhlasí?
Mám v sobě jiskření, budete užaslí…
No teda.
Měl jsem chuť na pořádnou snídani.
Myslel, že mluvíš na něj. Jsme s taťkou kámoši.
Trochu jednostranně, ale přece.
Po tom našem rozhovoru mi došlo,
že jsem tě asi připravil o příležitost,
- a napadlo mě… - Tati, ne. Neměla jsem tam chodit.
Nech ho mluvit. Celej tejden se přejídá ze stresu.
Kam to dává? Čum na to pevný břicho.
Já vím, ale chci tvý skupině pomoct.
Obvolal jsem pár lidí a booknul ti jednu místní akci.
Ty jo, ať žije táta!
Fakt? Kde? U toho známýho v Drakeovi?
Ne tak docela. Zavolal jsem Flynn. Pomůže nám tady dneska uspořádat párty.
Aha, zařídils koncert u nás doma.
Asi jsem to „Ať žije táta“ přehnal.
Hele. Pozveš pár kámošů,
zahraješ s kapelou, my to s klukama z práce natočíme,
a budeš mít profi video na ty vaše YouTuby.
- To bys pro mě udělal? - Jo.
Ať žije táta. Řeknu to klukům.
Měj se fajn, Rayi.
V pohodě, nemusíš odpovídat.
Hlášení kantorům a studentům. Připomínáme, že jsou k dispozici lístky
na víkendové zkoušky pochodové kapely. Včetně lívancových hodů.
Tohle by neměl dělat ani člověk, natož duch. Kde se tu bereš?
Chci se domluvit na dnešním songu. Co třeba… „Great“?
Moment.
To je teda pěkně neslušný.
Dík za zavolání, jinak by si lidi mysleli, že trpím samomluvou.
- A jo. Chytrý. - Jasně. A „Great“ je…
- skvělá volba. - Bomba.
To je asi všecko, co jsem chtěl pořešit…
Tak jo.
Vlastně ne, ještě jedna věc.
Vím, že to se mnou není vždycky lehký,
ale chtěl jsem ti říct, že jsi ze mě udělala lepšího textaře.
Podle mě se vylepšujeme navzájem.
Co se vykvajznout na školu a jít zkoušet?
Co? Ne, škola má přednost. Slíbila jsem to tátovi.
Do školy už jsi šla, teď můžeš zkoušet.
No tak, bez tebe to nedám.
Nemůžu.
- Jsem Nickova taneční partnerka. - Čau Julie!
A zrovna přichází. Musím končit, pa.
Ahoj.
- Ten se teda vyfik. - Připravená to roztočit?
Jasně. Pořádně to roztočíme.
Jsem rád, že si věříš. Já mám pocit, že jsem se po třech lekcích spíš zhoršil.
Naštěstí mám tajnou zbraň.
Ty jo, někdo se zakoukal do Julie.
To určitě.
No určitě.
Ne, fakt, Molinová. Bez tebe jsem marnej.
Ale ne, to zvládneš.
Sejdem se tam?
Platí. Pokusím se nás neztrapnit.
Ten je ale roztomilej!
Kroť se. Uvidíme se po škole.
Zas tě budeme muset hecovat jako obvykle.
Vím, že se usmíváš.
Zlom vaz na parketě.
Chlapci, soustřeďte se, a nechte na hřišti všechno.
- Ztrácíš je, Franku. - Ale ne.
Nadechněte se, uvolněte napětí, oddejte se hudbě a svému partnerovi.
Jdeme na to.
O oddávání nebyla řeč.
To zvládneš, Luku.
Jsem Nick.
A jo! Promiň, byla jsem myšlenkama jinde.
Ale už jsem zpátky a připravená všem vytřít zrak.
Pět, šest, sedm, osm.
Vstup, poznej můj svět.
Trpký příběh o jedné dívce.
Srdce mi vzala.
Hlas jako anděl,
dosud nepoznaný.
Přímo přede mnou.
Září tak jasně.
Jako nikdy dřív.
Život je krutý.
Když odchází, daleko nechodí.
A pravda stoupá na hladinu.
Světy splynou, jsme spolu.
Hlasy stoupají k nebesům.
My ožíváme, jsme…
v krásném souznění.
V krásném souznění.
Na přátele…
Si jen hrajem.
Jsi pro mě víc.
Tvoříme…
Krásné souznění.
Ty jo, to bylo boží! Díky, parťačko.
No jo.
Byli jsme skvělí.
Musím jít.
- Dobrá práce, kámo. - Ty taky, chlape.
V refrénu přidáme echa, pak nastoupí Julie s melodií.
Bude to mít pecka zvuk.
- Už zas? O co mu jde? - Těžko říct.
Co máš za problém?
Plazíš se za mnou a pak zdrháš?
Rád bych ti to vysvětlil, ale nemůžu.
Tak to ne, kámo. Od Calebova klubu seš divnej.
Myslel jsem, že jsme kámoši.
Kéž bysme se nepotkali.
To bolelo.
Fakt mě to mrzí, Alexi. Seš hrozně fajn.
Už musím.
Tady seš. Všude tě hledám. Proč jsi tak vystřelila z tance?
Musela jsem to jít vydejchat, bylo to dost intenzivní.
Aby ne, když tancuješ s klukem, do kterýho jsi roky zabouchnutá.
Jenže celou dobu, co jsme tančili, jsem myslela na Luka.
Fakt? To jsem přesně čekala.
Hele, já vím, že si ráda vybíráš nedosažitelný cíle,
jenže Luke je jinej level.
No jo. A asi se líbím i Nickovi. Nickovi!
To si piš.
Ale s Lukem hrozně souzníme, a je tak…
Neskutečnej.
Klidně si s Lukem tvořte hudbu, ale vždycky to bude fantom.
Takže teď něco uděláme.
Hezky Nicka pozveme na dnešní párty.
Tolik smajlíků běžně nedávám.
Teď už jo. Nebudeš mít zlomený srdce.
Až budeš dneska hrát s Lukem,
musíš ignorovat ty jeho velký, překrásný, mrtvý…
oči.
Proč to tak hrotíš?
Nemáš zač.
- V pohodě, Alexi? - Jo. Jasně, proč?
Já vím, že je to těžký, že na prvního ducha se nezapomíná,
ale určitě potkáš dalšího.
Hm, dík, Regu.
- Jasně. - Jasně.
Seš skvělej bubeník a bezva kluk. Nenech se rozptylovat od toho, co miluješ.
Trocha vášně na pódiu nikdy neuškodí.
Viz ty a Julie.
O čem to mluvíš?
No tak. Každej vidí, jak se na ni díváš. Doslova to mezi váma jiskří.
Jiskření bych nezmiňoval, ale jinak souhlas.
To mám s každým, s kým zpívám.
Sleduj.
Já věřím, já věřím, že sen stačí mít.
Pochopit, kým máme být.
Že jsme od slávy krůček…
jen.
Wow.
Jiskří to.
To byla síla.
Holky, co?
- Jasně. - Ne.
Tři, čtyři.
Ahoj.
Co tady děláš?
Julie je má nejstarší kámoška.
Určitě mě zapomněla pozvat.
Nebudem se k sobě vracet.
To známe.
Něco mi na těch hologramech nesedí.
Na tvým místě bych jí nevěřila.
Jak se máte, lidi?
Čas ruce zvednout a pořádně si trsnout.
Máme pro vás hitovku od Julie and the Phantoms.
Díky, že jste přišli.
Útěk z minulosti,
srážka s přítomností.
Co jsme ztratili zas naleznem.
Jako hopíček
se odrazíme zpět.
Dřímá druhý dech v každém z nás.
Já věřím, já věřím, že sen stačí mít.
Pochopit, kým máme být.
Že jsme už jenom krůček…
od slávy a krásy, co dřímá v nás, ou.
Než se smysly proberou.
Že jsme od slávy krůček jen.
Krůček jen.
- Jen. - Krůček jen.
Že jsme od slávy krůček…
jen.
Chybám se nevyhneš.
Vždycky tě navedou,
k cíli tě dovedou.
Ač nerovně… si jdou.
Neboj se opřít,
najít oporu.
Pomoc a podporu.
Najet na svou kolej.
Já věřím, já věřím, že sen stačí mít.
Pochopit, kým máme být.
Že jsme už jenom krůček…
od slávy a krásy, co dřímá v nás, ou.
Než se smysly proberou.
Že jsme od slávy krůček jen.
Krůček jen.
- Jen. - Krůček jen.
Že jsme od slávy krůček…
Křič, křič, ven to dostaň pryč, pryč.
Buď sám sebou, moc oslepit všechny máš.
Svou podstatu už neschováš.
Křič, křič, ven to dostaň pryč, pryč.
Co tě nezabije, to tě oživí.
Já věřím, já věřím, že sen stačí mít.
Pochopit, kým máme být.
Že jsme od slávy krůček jen.
Od slávy a krásy, co dřímá v nás, ou.
Než se smysly proberou.
Že jsme od slávy krůček jen.
- Krůček jen. - Krůček jen.
Jsme od slávy krůček…
Útěk z minulosti,
srážka s přítomností.
Co jsme ztratili zas naleznem.
Asi se opakuju, ale byl to nářez.
Až na fail s očním kontaktem.
Jak ty hologramy děláš?
To nikdo nechápe, Carlosi.
- Ani já. - Ty seš starej.
Vtipálku. Poslal bych tě do pokoje, ale kdo by tady uklidil?
Nedráždi tygra.
Co teď kluci dělaj?
Asi zevlujou. Nebo co se dělá tam, kde žijou.
Čím jste nás vlastně natáčeli?
Zajímá tě má práce?
Já točil na XF105.
Je to poslední model, fakt dobrej, ale ostatní měli širokáče…
Neměli bysme slavit? Co podniknem?
Tohle teda ne.
- Tohle bylo jiný. Horší se to. - Co to s náma je?
Jste v pořádným průšvihu.
Willie?
Musím vám něco říct.
Dostáváme šoky, protože nás Caleb orazítkoval?
Bojí se vás, chce vás mít pod kontrolou.
Jste jediný duchové, co živáci vidí bez jeho pomoci.
- A tys mu to dovolil? - Nemůžu ho zastavit, má mou duši.
Všechny duše v klubu jsou jeho.
Kdyby věděl, že s váma mluvím…
tak mě zničí.
A když se k němu nepřidáme, tak nás ty šoky postupně vybijou?
Jo.
A až dojde šťáva, tak co?
Tak…
bude konec.
Definitivní.
Jak to myslíš, „definitivní“?
Prostě už nebudete existovat.
Nikde. Vůbec.
- Co? - Nemáme na výběr?
Musíme dát Julii sbohem, všeho nechat a pracovat pro Caleba?
- Pěkně vypečenej klub. - Existuje řešení. Proto jsem přišel.
- Řešení? - Poslouchejte mě.
Když zjistíte, co máte za nevyřízený účty,
a včas je vyřešíte, budete volný a přejdete na druhej břeh.
A co máme za účty?
To nevím, ale umřeli jste spolu, asi to spolu musíte vyřešit.
Proč ti máme jako věřit?
Protože mi na tobě záleží, Alexi.
A hrozně mě štve, co jsem tobě a tvým kámošům způsobil.
Musím se vrátit.
Fakt mě to mrzí.
Všechno.
Je to moje vina.
To já potkal Willieho, on nás seznámil s Calebem…
A teď jsme v háji.
- Všichni jsme tam chtěli. - Musíme to říct Julii.
To nesmíme. Jenom utrpí další ztrátu.
Musíme zjistit náš úkol a dostat se Calebovi ze spárů.
A jak to chceš udělat?
Měli jsme takovou spoustu projektů.
Co je?
Když jsme umřeli, šlo nám o jedinou věc.
Hrát v Orpheu?
Dostat se tam bylo skoro nemožný.
Děsná makačka i přes všechny naše kontakty.
Trvalo nám to roky.
Nemáme roky.
Překlad titulků: Jiří Nehyba