Dobré ráno, Flinley Craddick.
Ano, zkusím tě na ni přepojit. Moment.
Ano!
Zase volala Alisha. Mám říct, že tu nejsi?
Říkala jsem, že jí vezmu telefon až v 17:00.
Tak já ji pošlu k čertu!
Nikam ji neposílej. Řekni, že tu nejsem.
Jasně.
Panebože. Kdy přišli ti realiťáci?
Před dvaceti minutami.
-Proč jsi mě nevzbudila? -Tak hezky jsi spala.
Nevěděla jsem, jestli chceš...
Tenhle barák se pronajímat nebude. Zatím mají smůlu.
Tak ať koukají zmizet. Jasné?
-Ano, kapitánko! -A ne...
„Kapitánka“ zní divně. Tak mi prosím neříkej.
Dnes je termín odevzdání závěrečné zprávy.
Když nesplníme finanční cíl, kancl se zavře
a budeme muset pracovat z brutální izolace svého domova.
Tudy, prosím. Omlouvám se.
Pohotovost! Okamžitě se evakuujte!
Kancl
-Tak jaká máme čísla? -Stojí za prd.
Takový přístup teď nepotřebuju, Deb.
Jen mluvím upřímně.
Tak buď míň upřímná.
Řekni mi to na rovinu,
ale pozitivně a povzbudivě.
Dobře. Jdeš na to správně.
To se mi líbí!
Ale pořád ti chybí 220 táců.
Jsi manažerka produktivity. Co pro mě máš?
Dobře že se ptáš.
Spustila jsem petici Je čas jednat, aby se kancl nezavíral.
Už máme jeden podpis.
Jo, ten tvůj.
Laciný aktivismus nás asi nezachrání, Lizzie.
V roce 2014 zachránil Karolu Wilcoxovi psa před popravou za zabití kachny.
Šest set třicet šest tisíc podpisů.
Dobré ráno. Flinley Craddick...
Jo, vteřinku.
Hanno, zase volá Alisha. Už jsi tady? Nebo...
Jasně. Chápu.
Promiň, rozřízla si krk. Mám jí něco vyřídit?
-Ahoj. -Ahoj, Martine, ozval se ti Nick?
Jo.
Přímo s tebou mluvil?
Jo, povídali jsme si po telefonu.
A zněl nemocně?
Ani ne.
Třeba si vyvrtnul kotník.
Ne, říkal, že má laryngitidu.
Ty jo!
Ne, Nick mě nepozval na rande.
Přímo rande to nebylo.
Jen navrhl, že zajdem na večeři.
Ale pak zavolal Mason a já musela jít.
O nic nejde. Ale Nick je od té doby
pořád nemocný.
Tak jo, panstvo!
Dnes je den D.
A „D“ znamená „Jdem do toho.“
A proto vás dnes všechny převelím na prodej!
Všechny do jednoho.
Do pěti musíme vydělat 220 táců!
Tak do toho!
Dvě stě dvacet táců do 17:00. Leda ve snu.
Musíme se zmobilizovat! Jasný?
Musíme žhavit drát! Musíme se podělit o své klienty!
Musíme třeba i prodat svý tělo!
Najděte si dojnou krávu. Kde je Nick?
-Je nemocný. -I dneska?
Tak jo! Přemýšlejme globálně, ano?
Kolik je hodin? Ve kterých zemích se ještě obchoduje?
-Je 10:32. -No jo, 10:32.
Takže v USA už to zapíchli. V Londýně taky.
-Kde ne? Japonsko a Šalamounovy ostrovy. -Jo!
-Jižní Korea, Severní Korea, Rusko! -Jo! Severní...
Severní Korea ne, ale Rusko...
-Ještě funguje. Jo! -Ty krávo.
Prodáme to, ať to stojí, co to stojí.
Chci dělat z domova?
To je fuk.
Chci podpořit vizi šéfky naší pobočky?
Za každou cenu.
Co to děláš?
Mám prodávat.
A jistý obchodní zástupce se neukázal,
tak převezmu jeho místo.
Kdybych měl tuhle stáž dokončit z domova,
asi by mi to nevadilo.
Lizzie, otevři Nickův seznam klientů.
S radostí.
Tak... Má ho chráněný heslem.
Zkus „Nick-je-super-69“.
„Nick je super...“ Ne.
Co třeba „Nick-není-super-68“?
Greto, jaké má Nick heslo?
To nemůžu říct.
Máš recht. Práskače nemá nikdo rád.
Lloyde, co má Nick za heslo?
„Lizzie-je-moje-nejka“. Jen místo „i“ je vždycky vykřičník.
„Lizzie-je-moje-nejka...“ Jo.
-Vytiskni mi to. -Jasně.
Aby bylo jasno, s Nickem se nekamarádím.
Zdravíčko, Davide, tady Hannah Howardová z Flinley Craddick Packaging.
Jak se vede?
Nick Fletcher, ano, ale teď je pryč,
tak jsem se chtěla připomenout.
Jo. Dobře.
Ne, to není problém.
Určitě bych vás nepřesvědčila... Ne, dobře.
Pokud si to rozmyslíte, zavolejte mi,
ale nabídka platí jen do 16:59.
Dobře. Tak nashle.
Ahoj, Hanno. Můžeme si k vám dát něco do ledničky?
Děláme dole grilovačku a máme už lednici plnou.
Grilovačku? Máme dneska dost nabito, takže...
Dneska ve skladu slavíme Jonnyho narozeniny.
Mám narozeniny, takže...
Vlastně...
Co to dělá?
Pozor, pozor! Jonny má narozeniny.
Ve skladu mají grilovačku,
takže kdo prodá nejvíc, dostane tolik klobás, kolik sní!
-Kolik sní? -Jo.
Hoďte to do lednice. Zatím se mějte.
Kdo, používá, balení, otazník.
Top 10 společností, které používají vynalézavé balení.
Ráda bych mluvila s vaším vedoucím, prosím.
Ano, jistě. Jde o velkou zakázku.
Jistě, klidně počkám.
Mám na háčku velkou rybu.
Jen ji musím vytáhnout.
Vlastně spíš žraloka.
Co kdybych ti řekla, že ten žralok je Tetra Pak?
Tetra Pak je balicí společnost. Proč s nimi marníš čas?
A kdo asi zajišťuje balení jim, co?
-Hodně štěstí. -Jo.
To je můj stůl.
Kdo pozdě chodí, sám sobě škodí.
Jo, vím, že se o vás většinou stará Nick, ale teď je...
Ještě zavolám. Nickelodeone!
Lepší pozdě než nikdy.
Klient si mi stěžoval, žes ho naháněla po telefonu...
„Naháněla?“ Máme tady honičku.
Jsme pod velkým tlakem. Dělám, co můžu.
Tak se mi vlámeš do počítače
a sebereš mi seznam osobních kontaktů?
Jsou osobní i pracovní. Shawn Atwood z Bigger is Better.
-Kdo je to? -Minulý měsíc objednával další várku.
Dobře. Nellie od Georgia. To jako od Georgia Armaniho?
Ne, to je moje kadeřnice.
-Je to klientka? -Ne, je to moje kadeřnice.
-Vrátíš mi seznam kontaktů... -Gregor Best. To je důležitý klient, ne?
Jo. Má objednávat tento týden.
-Zavoláme mu. -Ne.
Nechce být rušen,
řeší osobní záležitosti, zavolám zítra.
Zítra je pozdě, telefonát od šéfky oddělení určitě ocení.
-Nechápeš... -Počkej. Spadlo to do hlasové schránky.
Zdravím, Hannah Howardová z Flinley Craddick Packaging.
Jsem vedoucí pobočky.
Jen chci zkontrolovat objednávku Nicka Fletchera...
Kdyby mě někdo potřeboval,
budu tamhle psát výpověď.
To je nám fuk, Nicku!
Dělá si srandu?
Jo, je to dobrá krabice...
Ano, z kartonu.
Tak co, chcete ji koupit?
Dobře. Dobře, nashle.
Hele, Debs.
Jak se prodávají krabice? Je na to nějaký scénář?
Děláš si srandu?
Po klobásách se můžu utlouct.
Moje oblíbená klobása... Vepřová s fenyklem.
Jo, přežiju práci na dálku.
Bude fajn, když na mě Lloyd nebude furt zírat.
-Ahoj. -Ahoj!
-Čaj? -Ano, prosím.
Jasně.
Párkrát jsem ti psala.
No jo.
Pár odpovědí na starší zprávy jsem zazdil.
Měl jsem v hlavě trochu vymeteno.
Laryngitida?
Jo, na pár dní mě odrovnala.
-A co ty? Dobrý? -Jo, jsem v pohodě.
Fakt chceš podat výpověď?
Jo.
Je to proto, že...
Tady jsou. Naše dynamická prodejní esa. Dva žraloci.
Mohli byste mi zkontrolovat prodejní scénář?
No, Greta je větší žralok než já.
Svěřím tě do jejích schopných rukou
nebo čelistí, to záleží...
Čelistí, vtipný.
Dobře, takže... Napsal jsem báseň.
Máme tu aktivní reprák? Chtěl bych to zarapovat.
Můžeš to zazpívat a capella.
Tak jo...
Ťuky ťuky ťuk Slyším v bedně hluk
To je kocour Chlup V krabici si schrup
Je tak roztomilý
Co myslíš?
Jo, fakt jsi to zabil.
Gregore! Tady zase Hannah Howardová.
Teď ne, Alisho.
Haló? Hanno?
Jo, nezmínila jsem,
že přihodíme bublinkovou fólii zdarma.
Tak mi zavolejte.
-Mám to v kapse. -O čem to mluvíš?
Mám na stole lukrativní nabídku.
Má uživatelské jméno XPR-ZYLON#2833.
Zylon je ochoten dát 150 000 v bitcoinech
za pět set krabic „na míru“.
-Sto padesát tisíc? -Jo.
Když někdo chce 500 krabic velikosti dospělé osoby
s vestavěnou ventilací, proč mu nevyhovět?
Deb, můžeme si nechat zaplatit v bitcoinech?
Ne. Flinley Craddick v kryptoměnách neobchoduje.
Ale... No dobře.
-Zeptej se na australské dolary. -Jo.
-Hanno, procházím si... -Teď ne, Martine. Máme práci.
Zavři dveře. No tak, Zylone, dej si říct.
-Co děláte? -Svou práci, Martine!
Promiň, to je temný web?
Ne, není to temný web. Že ne, Lizzie?
Je to skutečně temný web a...
150 tisíc australských dolarů. Jo!
Panebože, uzavři tu dohodu.
Ne, neuzavírej ji.
Zylon nabízí 150 000 dolarů.
Zylon je možná zločinec a nejspíš obchodník s lidmi.
Díky za názor, ale já to se Zylonem risknu.
-Uzavři tu dohodu. -Jasně.
-Martine! -Uklidni se.
Já myslím, že se potřebuješ uklidnit ty.
-Jsem docela klidný. -Já taky.
Jsem meditační aplikace. Jsem vítr v pšeničném poli.
Jsem déšť na plechové střeše. Přesně to jsem.
Nevím jistě, co se děje.
-A... -To je Gregor Best.
Vypadá to,
že se moje karta obrací.
Zdravím, Gregore.
Nelíbí se mi, že mě obtěžujete. Jasně jsem řekl,
-že dnes nebudu k zastižení. -Ano, zdravím!
Taky jsem váš velký fanoušek.
Chcete udělat velký nákup? Bezva!
Pracovní oběd? Ano.
Dobře, uvidíme se tam.
To se těším.
Tak panstvo, jdu udělat velký kšeft.
Oběd s významným klientem.
Držte mi palce. Ne že bych to potřebovala.
Oběd s významným klientem.
Hannah to jen tak nevzdá. To se jí musí nechat.
Zahraje si někdo ping-pong?
Chtěla bych si vzít další hypotéku na dům, prosím.
Dobře, podíváme se na to. Děkuji.
Chcete 220 000 dolarů v hotovosti a najednou?
Potřebuju je ještě dnes, prosím.
Aha.
Ťuky ťuky ťuk Slyším v bedně hluk
To je kocour Chlup
V krabici si schrup...
Tos neměl brát.
Je tak roztomilý
Greto, můžeš na chvilku?
-Ahoj. -Ahoj.
Nechci být jako slon v porcelánu.
Našels ho jen kvůli tomu vtípku?
Jo, hledal jsem všude. Je úžasné, co najdeš ve skladu.
Hele, ohledně toho dne,
neměl jsem v úmyslu zajít...
-Jo, promiň, chápu to. -Neomlouvej se.
-To nemusíš. -To je v pohodě.
V pohodě.
Chtěl ses mi do konce života vyhýbat?
Jo, chtěl, ale zvoral jsem to...
To teda.
Vraťme se k tomu, co jsme vždycky byli.
A to je co?
Jen kámoši, co si umí dělat prdel.
Prdelní kámoši?
-Kámoši, co se spolu umí zasmát. -Jo.
Bylo by mi ctí být tvým prdelním kámošem.
Tak já půjdu...
Toho slona si vem s sebou.
Jen si ho nechte, Nicku Fletchere.
-Greto Kingová... -Je jen váš.
Dobře.
To ne.
Ztroskotanec!
Dostaneš klepec!
Co se děje?
Po tvém odchodu nastal chaos. Domlouvala jsem jim.
Ale neposlouchali mě.
Jdu na grilovačku na maso.
Doufám, že jste na sebe pyšní.
Já tedy ne.
Do prdele.
Co je?
Hannah si chtěla vzít druhou hypotéku.
To je skvělá zpráva! Přeji krásný den!
Rád jsem s vámi obchodoval.
Hádejte, kdo právě něco střelil? Lloyd.
Prošvihl jsem něco?
Kdo si vezme druhou hypotéku, jen aby mohl chodit do práce?
Hannah.
Co to s Hannou je?
Nevím.
Hanno. Nepotřebuješ nic?
Podala bys mi barbecue omáčku?
Dej mi ji. Dík.
-Díky. -Ať ti chutná.
-Jo. -Jo.
Zajídá depku.
Žebírka miluje.
Nechte mluvit mě.
Nedáme jí ubrousek?
Patnáct podpisů.
Všichni to podepsali.
Elizabeth Moyleová,
Lloyd Kneath,
Tina Kwongová...
a dokonce i Nick Fletcher.
Napadlo mě, že se tu chvíli zdržím.
No panečku.
Mockrát děkuju. Moc to pro mě znamená.
A dokazuje to, co jsem celou dobu věděla.
Že náš kancl milujete a chcete tu zůstat.
Ne, myslím, že jsme spíš chtěli...
Bylo nám tě líto.
Rádi budeme dělat z domova.
Ale píše se tu: „Zachraňte naši kancelář.“ A všechny vaše podpisy.
Jsou tam všechny.
A jako vaše důvěryhodná vůdkyně
nedovolím, aby vaše volání zůstalo nevyslyšeno.
Budeme pochodovat k sídlu vlády!
Jo!
Tím myslíš centrálu firmy.
Ta je v centru, asi pět hodin chůze.
Dobře, Martine, půjdeme na vlakové nádraží
a pak budeme pochodovat až tam.
Promiň, Hanno, já fakt něco prodal. Můžu dostat ty klobásy?
Jo. Každý popadne klobásu a půjdeme.
Promiň, kámo. To si vezmu já.
Vysloužil jsem si první porci. Ahoj.
Tak jo, jen si poslužte.
Jasně...
-Všechno nejlepší, kámo. -Dík, Lloyde.
To je od tebe hezký.
Při práci z domova mi toho bude hodně chybět.
Drby, erární sýr.
Super toustovač na čtyři tousty.
Doma nemakám
To je pro paka
-A teď všichni! -Všichni, jo!
Doma nemakám! To je pro paka!
Doma nemakám!
Panebože.
-Ty bláho, ta je mnou posedlá, co? -Jo.
Uvidíme, co má na srdci.
Celý den se ti snažím dovolat.
Zrovna za tebou jdeme.
Teď jsem tady. Můžem si promluvit?
Jistě.
Myslím v kanceláři, ale...
-Včera zasedala správní rada... -Zajímavé.
Zasedala. To jsi řekla přesně, Alisho.
Vždycky si na někoho zasednou.
A ty sis zasedla na mě a do všeho mi mluvíš.
Včera jsme měli schůzi správní rady.
A z kontroly prodejů a produktivity
za poslední kvartál vyplývá,
že od doby, co se začalo pracovat z domova,
prodeje citelně poklesly.
Takže kanceláře se znovu otevřou
a docházka bude povinná čtyři dny v týdnu,
s pružným začátkem a koncem pracovní doby.
Takže vlastně potvrzuješ,
že jsem měla pravdu?
Tak nějak.
Tak jsem to zvládla.
Přesvědčila jsem Alishu, aby kancl nezavírala.
Povinná docházka čtyři dny v týdnu s pružným začátkem a koncem pracovní doby.
-Počkat, vážně? -Jo.
-Smíme být jeden den doma? -Jo.
-Tys přesvědčila Alishu? -Ano, Martine.
-No jasně. -Pomohla ta petice?
Ani jsem ji nepotřebovala.
Takže se uvidíme zítra ráno.
Zítra asi budu pracovat z domova.
Neva, uvidíme se my ostatní.
-Taky si ten den vyberu. -Já taky.
Já taky.
Mně bude možná zítra zle.
No nic, tak pozítří. To je fuk! Běžte!
Hurá!
-Přijdeš zítra? -Asi jo. A ty?
Zvážím to.
Jestli mě naše dnešní vítězství překvapuje?
Ani ne.
Vytyčila jsem si cíl a makala na něm.
Někdy se mě lidé ptají: „Jak se můžu stát skvělým šéfem?
„Chci být jako ty.“
Na to je jednoduchá odpověď. To nejde.
Je to vlastnost, se kterou se narodíte. Buď ji máte, nebo ne.
Jsem prostě o něco charismatičtější,
chytřejší a prostě o něco lepší.
-No, Hanno... -Martine.
Bylo to náročných pár týdnů a...
A já to rozhodnutí sama dokázala zvrátit, co?
Proto mi asi platí ty velký prachy.
Jo, a slyšel jsem, že se otevírají i další pobočky.
Opravdu?
Prý je to nařízení z ústředí.
Proč ulpívat na drobnostech? Viď, Martine?
-No jo. -No vidíš.
Ale rozhodli ti nahoře, takže...
-Jsi nezachránila... -Dobře, díky, Martine.
-Jo. -Nashle zítra.
-Zítra nikdo nepřijde, Hanno. -Uvidíme.
Překlad titulků: Jakub Ženíšek
Kreativní dohled Tereza Němcová