Синдром на Турет се характеризира с неволни движения и звуци,
известни като тикове. Синдромът е нелечим.
Експериментите в епизода не са проведени от медицински специалисти
с опит с пациенти с Турет и не са рецензирани от такива.
Естеството на емоциите ПУР
Кийт Рениери постигна нещо невиждано досега
в историята на психологията и човешкия потенциал.
Той успя да даде количествена структура на чувствата,
на естеството на чувствата,
и да покаже, че хората или се ограничават, или си дават сила
чрез своите емоции.
В ПУР преподавахме т.нар. "контрол над състоянието".
Случват се няколко събития.
Придаваме им значение и на база него
имаме емоционална реакция,
тоест ние избираме с каква емоция да откликнем
на база придаденото значение. Нали така?
Може да не го осъзнаваме, но изборът е наш.
Провеждахме упражнения с хората,
за да започнат да поемат контрола над своя избор.
Ако стане нещо и усетя импулс да се ядосам,
мога да се поддам на импулса и да се разкрещя.
А може да усетя импулса и да избера да не му се поддам.
Тоест мога да се насоча към конкретно състояние.
Може да стоя пред вас и да кажа:
"Толкова съм бясна, не издържам! Това е неприемливо!".
Или пък не.
О Б Е Т Ъ Т
Дванадесета глава СТИМУЛ И РЕАКЦИЯ
Втора седмица от процеса срещу предполагаемия водач на култ
Кийт Рениери. Повдигнати са му множество обвинения,
включително трафик на хора с цел секс и рекет.
Не е лесно да приема всичко това.
Ще ми отнеме време, а нямам достъп до психотерапия.
Тя би ми дала възможност да изговоря всичко това.
Тези са на Кийт.
Не искаше да изхвърляме написаните от него неща.
Когато създавахме интензивните курсове,
той пишешe подобни схеми на пода в дома ми.
Събитие А води до събитие Б в миналото. Събитие А, събитие Б.
Тук е бъдещето, тоест няма нищо общо с минали събития.
Не знам какво е искал да каже, но сме го ламинирали.
Това са курсове, плод на 20-годишен труд.
Ако това е вашето Аз,
бихте ли казали, че има оптимална ваша версия?
Идеята беше, че той има специално умение
да създава поведенчески промени.
Не беше наука, но той искаше да го превърне в наука,
затова трябваше да е възпроизводимо, доказуемо,
последователно и измеримо.
Между другото, в момента импровизирам. Измислям си.
Технологията му не беше завършена.
Имаше идеята и множество концепции
и започна да ми преподава части от тях.
Говорят Кийт и Нанси, часът е 6,02 сутринта.
Е, какво е отговорност?
Добре, отговорност е... - Лесно и просто.
Да, съвкупност от причини и следствия.
И нашата роля в причината и следствието.
Тоест нещо, на което човек може да влияе.
Той смяташе, че ще ни трябват 20 модула.
Когато ПУР беше готов, вече бях написала 2000 модула.
Концепциите бяха на Кийт, а аз ги кодифицирах.
В началото на професионалната си кариера
започнах сериозно да мисля за връзката между съзнание и тяло.
Научавах много, но и осъзнавах колко много не знам.
Винаги ме е впечатлявало това на какво сме способни,
ако съзнанието ни вземе превес над тялото.
Чували ли сте историята за 50-килограмовата жена,
която вдига кола с тегло един тон, защото смята, че бебето й е отдолу?
Човешките същества имат невероятни ресурси
и можем да постигнем невиждани резултати
при подходящи обстоятелства.
Винаги съм искала да знам докъде може да стигне нашият модел.
Исках да работя с хора с хронична болка, с хранителни разстройства.
Имах много подобни идеи.
Кийт каза, че преди да работим с хора с разстройства,
трябва да го направим със здрави индивиди,
които искат да променят поведенчески модели, които ги ограничават.
Но при нас идваха хора с разстройства и питаха
дали можем да им помогнем.
Така се появи Марк Елиът.
М А Р К
Започнах да получавам тикове на 5-годишна възраст.
Отначало премигвах с очи.
В гимназията синдромът ми на Турет се влоши.
Бих го описал като сърбеж и почесване.
За мен синдромът на Турет е като много неприятен сърбеж.
Тиковете са сякаш някой почесва мястото на сърбежа.
Не съм обладан от дявола, нищо не мърда устата ми,
аз я мърдам, защото е много трудно да не се почеша.
Педал! Педал!
Бях пробвал какви ли не лечения.
Невролептици, сериозни антипсихотици
с ужасни странични ефекти. Бях летаргичен, спеше ми се...
Почти като зомби.
В един момент се отказах от лекарствата
и реших да си живея живота.
Не чаках вълшебен цяр. Тъкмо обратното.
Тъй като не можех да го спра,
реших, че начинът да имам по-хубав живот,
е да накарам целия свят да ме приеме.
Страдам от Турет, да знаете.
Хората ме виждат и си правят прибързани изводи за мен.
Бях на 24 г. и говорех за състрадание и толерантност.
Отстрани изглеждаше като сбъдната мечта,
но ми липсваше вътрешен мир.
Тогава чух за ПУР.
Важно е да се знае, че не отидох там заради синдрома на Турет.
Изобщо не ми беше хрумвало,
че курсът може някак да повлияе на болестта ми.
Здравейте, не сядайте, моля. - Как сте?
Нанси влезе и избра мен за илюстриране на откриване на страха.
Откриване на страха значи да потърсим източника на страх.
В даден момент сте преживели нещо,
не сте знаели как да го обясните, и сте започнали да се боите.
Трябва да решим над кой страх искаме да работим.
Не знам защо, но реших, че може би се боя да изгубя синдрома на Турет.
Ако шест дни по-рано някой ме беше попитал
дали се боя да не загубя синдрома,
щях да го фрасна и да го пратя по дяволите.
Но изследвахме този ми страх.
Оказа се, че не се боя да изгубя самия синдром,
а от това, че вече няма да бъда специален.
Изведнъж престанах да се възприемам като жертва
на това състояние.
Ами ако можех да открия какво причинява сърбежа?
Това е съвсем различен подход.
Когато съумях да стигна до същността на това,
установих, че сърбежът започна да затихва.
Помня, че бях на гарата.
Застанах насред залата и спрях.
Бях досущ като хората край мен.
През целия ми живот не ми се беше случвало.
Сега ще ви представя един невероятен човек,
който е вдъхновение за хиляди хора. Марк Елиът!
Благодаря ви! Животът със синдром на Турет
ми даде шанс да видя какво е да бъдеш коренно различен
от всички останали.
Но през 2010 г. се запознах с един американски учен и философ.
Името му е Кийт Рениери
и той е създател на курсовете, които ми дадоха средства,
с които да победя синдрома на Турет.
Доколкото знам, това се случва за пръв път в историята.
В това състояние съм през последните четири години.
Затова съм толкова благодарен
на Кийт, на Нанси и на "Нексиум".
Не защото съм индоктриниран.
Преживях 20 ужасни години.
Какво да изпитвам към човека, дал ми възможността
и инструментите да живея така, както дори не съм и мечтал?
Работата ми с хора с Турет
ме научи на най-много неща в кариерата ми.
Това е Марк, който доброволно ще ни демонстрира що е гняв.
Ето какво искам от теб...
Когато Марк дойде в ПУР, цяла седмица го изучавах.
Оранжевото много ти отива.
Беше се замислил кое е най-лошото нещо, което може да ми каже,
и когато се запознахме, той каза: "Кучка, кучка, кучка..."
А на Клер Бронфман каза: "Богата, богата, богата..."
Клер финансира проучването,
но идеята да работим с други хора с Турет, беше на Марк.
Здравейте! Аз съм Нанси.
Когато започнах работа с хора с Турет,
не бях проучвала самия синдром.
Не исках да имам предразсъдъци.
Проведох един 20-минутен разговор с Кийт
относно това как да подходя.
Каза ми да използвам всички инструменти, които познавам.
Да не се сдържам.
Имаш ли опасения за днешния ден?
Опасения ли?
Онзиден се замислих, че може да няма ефект.
Това ли те тревожи? - Да.
Значи се боиш...
Искам да знам какъв ще е резултатът.
Няма как да знаеш какъв ще е резултатът,
докато не преминеш през целия процес.
Работя с различни инструменти, но най-вече върху убежденията.
Убеждавам ги във връзката между съзнание и тяло
и им показвам какво е възможно.
С теб ще направя нещо като изследване.
Нарича се "Изследване на значението".
Ще те попитам какво значение придаваш на дадени неща,
защото често пъти несъответствието в значението
води до проблеми, които ни ограничават.
В ПУР имахме голям успех с метода да открием даден стимул
и реакция към него, и да прекъснем връзката.
Например, ако сте свикнали да чувате конкретен тон
в гласа на майка си, който намеква, че сте загазили...
Когато чуете друг човек да говори със същия тон,
изпадате в паника.
Ако прекъснем връзката между задействащия механизъм и проблема,
вече няма да действа и дори ще забравите за него.
Подходът ми за борба с Турет беше да открием импулса
и да прекъснем връзката между него и реакцията
до постигане на контрол.
Какво имаш предвид под "сякаш трябва да мигна"?
Ако очите ми са сухи, трябва да мигна. Същото е.
Така ли? Но понякога правиш така.
Да, стискам очи. - Откъде знаеш, че трябва?
Каза, че усещаш нещо тук. Какво усещаш сега?
Усещам го, но сякаш е по-слабо.
Нямам желание да направя тик. Тоест имам, но го контролирам.
Не бях забелязала, че още имам желание, но...
Но е по-слабо? - Да, много по-слабо.
Можем да постигнем повече, но за днес стига толкова.
Невероятно! Наистина не вярвах, че ще има ефект.
Постигнахме невероятни резултати,
но не спирам да мисля за това, че не сте сертифицирани.
Когато традиционните методи не помагат,
може да помогне нетрадиционен подход.
Подходът ни не е напълно изпитан,
но истината е,
че понякога човек търси нещо уникално.
Резултатите бяха толкова видими.
Въпросът не е можем ли да помогнем.
Знаем, че ако одобрим някого за курса,
той вече няма да страда от Турет.
Коя е Изабела?
Дали е възможно да изрежем тази част?
Не знам дали е уместно... Изабела е...
Мисля, че хората с Турет, на които сме помогнали,
трябва да...
Ако искат да говорят открито за преживяното при нас,
изборът трябва да е техен.
Според някои проучването щеше да спаси фирмата,
защото показваше невероятни трансформации.
Всички в "Нексиум" преживяват силна промяна,
но външно не си личи.
Това показва, че използват задълбочени инструменти.
И З А Б Е Л А
Когато се удрям...
Борех се с Турет от 6-7-годишна.
Имах и много силно ОКР.
Моето ОКР ме кара да подхвърлям чинията, дори да има храна в нея.
Изпитвах всякакви импулси - да викам, да пищя,
да се удрям, да удрям разни вещи.
Тиковете й са сред най-сериозните в кариерата ми.
Ако можех да дам нещо на децата с тикове,
то би било издръжливост. Знаеш ли какво значи това?
Да си способен да кажеш: "Да, тиковете ми са сериозни,
но няма да допусна да ме спрат". - Аз съм такава!
Да, такава си, личи ти.
Като дете таях огромна надежда,
смятах, че един ден ще се събудя и Турет ще е изчезнал.
Наистина ме обичаш.
В последния курс в колежа състоянието ми пак се влоши.
На този етап бяхме готови на всичко.
Здравейте. - Здрасти, Нанси.
Изабела, приятно ми е.
Боиш ли се да изгубиш Турет?
Не, само това искам.
Нанси разговаря с мен и мама,
после слязохме долу и проведохме първия сеанс по ИЗ.
Много е напрегнато,
не мога да действам и да получавам тикове едновременно.
Тогава се опитвам да довърша тика,
понякога се опитвам да довърша тика
и да свърша нещо в същия момент, но не става.
Понякога отнема часове да довърша тик, започнал преди три часа.
Трябва да довършиш тика? - Да, при мен е така.
Беше на третия ден.
Бях преминала първоначалната промяна на възприятието
и заговорихме за първия тик, който помня.
Бях в трети клас и трябваше да си прочистя гърлото.
Направих го, но постоянно изпитвах нужда да се прокашлям.
Промяната се състоеше в това - ами ако съм го изпитала
и сама съм решила да реагирам така,
за разлика от друг, който е изпитал същото,
прокашлял се е и е забравил за това?
Ами ако телата ни просто са неудобни?
Постъпила съм така, но ако не съм длъжна да го правя?
Така синдромът на Турет се превърна...
... в избор.
Никога не ми беше хрумвало.
Не беше нещо, което бих допуснала, че е възможно.
Това промени всичко.
Винаги съм смятала...
... че тялото ми ме предаде, когато бях на 7 г.,
а така и не му простих.
После осъзнах, че може да е било съзнанието ми.
Имам по-голямо усещане за контрол. Още усещам пориви,
но като че ли са по-слаби.
Снощи цели 20 минути говорих с татко.
Той звънна на мама и каза, че е страхотно да говори така с мен -
без пауза, без прекъсване.
По скалата от 1 до 10
моето ОКР беше с оценка 10 или 12, но не 11,
защото не обичам нечетни числа, съжалявам.
Сега е на ниво едно или две, много по-добре съм.
Бих казала едно, защото е нечетно.
Понякога имам тикове, но не толкова често,
че да кажа, че съм болна.
Вече не ми е удобно да казвам на хората,
че страдам от синдром на Турет.
Бях много благодарна на Нанси. И много щастлива.
Това наистина промени живота ми.
Винаги ще съм благодарна за това.
Не напуснах групата заради това.
Декември 2017 г.
Тайна група повдига сериозни въпроси в столицата.
Група жени, членове на организацията, са били жигосани
с инициалите на основателя й.
Домът на Изабела Олбъни, Ню Йорк
Стават неща, които са много по-опасни, отколкото мислех.
Знаех, че става нещо гнило,
но някак намирах оправдание за това.
Бруклин, Ню Йорк
Здрасти, само исках да те чуя.
Да видя дали си добре и кога ще се върнеш.
Боже, звучат искрено притеснени. По дяволите!
Здравей, Изабела, не се обаждаш, а Джъстин и Марк те търсят.
Вече се тревожим за теб.
Не им отговорих.
Писаха ми дали имам възможност да чатя.
Здрасти. Съжалявам, имах щура седмица.
Така изглежда. Чух, че си избягала посред нощ.
Научих информация, която не ми допадна.
Не знам... Опитвам се да осмисля нещата
и не мисля, че беше добре да бъда в Олбъни.
Изабела, за кого ме имаш? Какво смяташ, че върша?
Обичам те, Марк. Много те обичам!
Това няма нищо общо с теб.
Напротив, скъпа.
Не знам какво е станало. Много съм тъжен.
И аз съм тъжна. Научих разни неща.
Няколко жени решили да се жигосат, за да се сплотят.
Не, не, казали са им, че ще си направят татуировки.
Не са взели информирано решение.
Добре, но ако това не е вярно?
Ами ако е вярно?
Изабела, ако е вярно, това е незаконно.
Нарича се "нападение".
Да, знам, затова смятам, че става нещо лошо.
Затова реших, че не искам да бъда в Олбъни.
Мисля, че не разбираш какво правиш.
Какво правя?
Вярваш на хора, които според мен не са искрени с теб.
Няма какво да направя, освен да се натъжа.
Марк, и аз съм тъжна.
Но може да е от полза да допуснеш, че хората, на които ти вярваш,
може да не са искрени с теб.
Трябва да решиш на кого ще се довериш.
Аз и Нанси направихме за теб нещо,
което друг не е успял да направи през целия ти живот.
А сега ми казваш, че не можеш да ми имаш доверие.
Марк, не казвам, че не мога да ти вярвам.
Напротив. Вярваш на хора, които вършат съкрушителни неща.
Нали знаеш, че може да се отрази на синдрома?
На моя Турет ли? Или на твоя? Или на проучването?
На това да помагаме на хора с Турет.
Някой ден ще осъзнаеш, че това са лъжи, Изабела.
Марк, моля се на бог да не е вярно, наистина.
Казвам ти, не е вярно.
Ще продължа да помагам на хората да се борят с Турет.
Постигнахме най-добрите резултати в целия свят.
Аз ще се оттегля, не го приемай като лична обида.
Много обичам всички там, няма нищо общо с хората.
Само че някои неща не ми допадат.
Всичко хубаво, Изабела.
Радвам се да те видя. Донесох вино и бисквитки.
Звънят ми разни хора.
Марк е интелигентен...
Познавам Марк от 2004 г.
Познавах го, когато беше с Турет. Преди да се оттегля, говорих с него.
Попитах го защо би напуснал ПУР.
Например ако осъдят Кийт за присвояване на средства.
Каза, че това е работа на съда.
Попитах го: "Ами ако го осъдят за изнасилване?".
Отвърна: "Лекувам синдром на Турет.
Променям живота на хората.
Никога не бих напуснал ПУР".
Мисля, че Кийт е пионер в този свят.
Има невероятен ум и огромна способност да помага.
Често пъти ме питат защо не се отделя,
за да действам самостоятелно и да помагам на хората с Турет.
Не е толкова просто,
след като обвиняват организацията, че е секс култ.
Каквото и да реша да правя от сега нататък, ще бъда нападан.
Понеже отказвам да се отрека от приятеля си Кийт Рениери,
винаги ще бъда обект на омраза.
Здрасти. Как си?
Смятам, че в момента единственият начин
да помагам на хора с Турет,
е да извадим наяве тази несправедливост.
Обаждане от федерален затворник. - Рениери.
Здрасти, Кийт. Правим всичко по силите си.
Клифтън Парк, Ню Йорк
Здравей. - Как си?
Добре съм, а ти? Аз съм Нанси.
Здравей, Нанси. Приятно ми е.
Радвам се, че имам възможност да поговоря с теб.
Котката ми... Ела тук, Мишле!
Котката ти се казва Мишле? - Да. Чакай, трябва да го видиш.
Плешива котка! - Много е мил.
Мисля, че се опитва да ме подкрепя.
Получи ли изобщо някаква подкрепа?
Не, никаква професионална подкрепа.
Как възприемаш всичко, което си преживяла?
В началото Кийт беше мил.
Но с времето ставаше все по-властен.
Не мисля, че някога съм се замисляла да си тръгна.
Мислех, че е труден характер.
Смятам, че за хората е важно,
когато се замислят и започнат да анализират преживяното,
да си представят живота си в три личности.
Личността преди преживяното, когато нещо им е липсвало.
Втората личност е,
когато се опияняват от усещането, че са открили нещо прекрасно.
Усещат другарско отношение, чувстват се като част от общност
и им е приятно. После светът им се срива
и сякаш губят същността си.
Могат да я открият, като се вгледат в първата личност,
за да открият защо са били уязвими на такива властни тактики.
Когато Кийт напусна страната,
започнах да се будя с усещане за спокойствие.
И се питах какво не ми е наред.
Той ми беше помогнал да имам прекрасен живот.
Питах се какво ми става.
Да си представим човек, който във външния свят
сякаш привидно ми казва нещо, което вече знам...
Аз мога... - Днес е 11 май 2009 г.
Кийт говори след срещата.
За в бъдеще, ако аз говоря, не ме прекъсвай.
Извинявай. - Изчакай ме и го кажи после.
Можем да се поучим от всяка ситуация.
Кийт ме ужасяваше.
Ако бяхме на среща с други хора,
той се държеше, сякаш ме няма.
Поправяше ме, каквото и да кажех.
Умишлено ме лишаваше от власт.
Затова не си отварях устата, ако той беше наблизо.
Постоянно търсех одобрение от него.
Сякаш отново се опитвах да получа одобрение
от майка си.
Когато бях на 6 г., учителката ми повика майка ми
и й каза, че страдам от дислексия.
Реших, че трябва да се срамувам от това.
В началните класове не се справях добре в училище
и мама ме наричаше "моето малко глупаче".
Казваше, че ако пишат шестици за любов,
Нанси ще има само шестици,
защото всички я обичат.
Затова постоянно исках да й угаждам и да е доволна от мен.
Като възрастен угаждах на всички,
защото търсех одобрение.
Сложи радиостанцията така.
Мисля, че Кийт е знаел, че все търся одобрение
и затова никога не показваше одобрение към мен.
Колкото по-сдържан беше, толкова по-усърдни усилия полагах.
Ако не се държах така, както той иска,
ми казваше, че нарушавам етиката си и съм слаба.
Мисля, че така Кийт успя да ме накара да върша тези неща.
Постоянно ме караше да смятам, че не съм достатъчно добра.
Бъфало, Ню Йорк
Направих това, след като се върнах у дома.
Картините ми преди ПУР
илюстрират творчески порив и любопитство.
След като работих с Нанси, започнах да рисувам тези.
Мисля, че по това време спрях да завършвам картините си.
Не съм рисувала нищо от 2015 г.
Защо ви учим за състоянията? На какво ви учим?
Че можете да контролирате всичко.
Ако в даден момент не се чувствате добре,
то е защото се преструвате, че изборът не е ваш.
Преструвате се, че в този момент нямате контрол
или ви е приятно да сте нещастни.
Първоначално, когато работех с Нанси,
възприемах понятието за избор по различен начин.
Осъзнах, че сме способни на всичко,
макар хората да не го осъзнават в ежедневието си.
Но в един момент човек започва да се пита как е отговорен.
Как дадено нещо е по негова вина?
Напоследък имам доста тикове
и много се ядосвам, защото знам, че мога да спра.
Но е трудно.
Срамувах се от синдрома на Турет
заради начина, по който го свързваха с даден дефицит
и сфери, в които човек не се справя.
Знаем какви трябва да бъдем и какви искаме да бъдем -
идеалната наша версия срещу усещането ни за физическа стойност.
Ако изберем тялото си, нарушаваме етиката на идеологията си.
Не исках да имам тикове, защото смятах, че така ставам лош човек.
Аз...
Не знам дали терминът е "по-емоционална".
Сигурно е, защото спрях лекарствата.
Притискаха ме да спра да вземам лекарства.
От 10-годишна съм пробвала около 40 различни лекарства.
Физическата абстиненция не бих пожелала на никого.
Изпитвам силно притеснение, не мога да ям и да спя.
Току-що говорих с Марк.
Каза, че е хубаво, че тялото ми реагира така,
защото явно се напасва и променя.
Не е приятно, но явно е за добро.
Тиковете спряха, но се проявиха куп други неща.
Моето ОКР се влоши и изпитвах огромни затруднения.
Търсех помощ от Нанси или се опитвах да говоря с Марк,
но все ми повтаряха: "Защо избираш да реагираш така?".
В един момент Нанси ме дръпна настрана и каза:
"В момента само търсиш внимание".
Помня, че ми го каза, и аз се уплаших.
Не исках да търся внимание.
Не исках да бъда неетична.
Затова се оттеглих.
Да, тиковете спряха,
но се проявиха много други проблеми.
След около година в "Нексиум"
забелязахме драстична промяна в характера й.
Беше станала податлива и напомняше безгласна буква.
Ще седнеш ли при нас? - Ще стоя тук.
Искам да те питам нещо, но няма да водим разговор така. Моля те.
По време на проучването ти беше гневна. Защо?
Заради самия курс. Той те лишава от стойност
и прикрито те смазва психически.
Например Марк предложи да бъда наказана заради тиковете.
Казах, че не искам, а той отвърна, че ще е нещо любящо.
Какво беше наказанието?
Не знам. Нещо, с което да поемеш отговорност,
че казваш, че искаш да направиш нещо, но не го правиш.
Ти какво... - Всеки правеше нещо различно.
Да мете? - Физическо или психическо?
Можеше да е всичко. Искате ли да ви кажа?
Дай някакъв пример.
Може ли...
Някои хора тичаха по километър и половина всеки ден,
други не ядяха един ден.
Любопитно ми е - държат се зле,
за да те накарат да направиш нещо, което на този етап не искаш ли?
Не, няма значение какво искаш, а какво искат те.
После твърдят, че ти го искаш
и така те пречупват.
Колкото повече се трудиш, толкова повече страдаш.
Така те държат в групата.
Клифтън Парк, Ню Йорк
В ПУР открихме, че мнозина от нас си поставят цели,
но им е трудно да ги следват, ако няма последици.
Една жена сподели с мен,
че има проблем с две числа.
Нейните числа били осем и девет.
Попитах как я ограничават, а тя отвърна:
"Постоянно закъснявам, защото трябва да правя всичко
89 или 98 пъти".
Прекъснахме реакцията на стимула
и й казах, че ще трябва да измисли някакво физическо действие,
за да блокира това състояние.
Попита какво например, и аз отвърнах да прави поза "Дъска".
Поза "Дъска" е символ на права линия.
Ако угаждате на тялото си,
значи сте импулсивни и със слаб характер.
Какво е характер?
Да се бориш с тялото и чувствата си
в името на абстрактен принцип.
Ако човек има лош навик, няма реална причина да се отказва от него.
Трябва навикът да му стане неприятен.
За да се променим, трябва промяната да е по-лесна
от запазване на навика. Ако няма последици,
никога няма да се откажем от навика.
Бъфало, Ню Йорк
Така правя в центъра.
Добре.
Така, достатъчно е за една старица.
Къде беше ходила? - В Олбъни.
Когато замина и после се прибра у дома,
Бог да благослови онези хора, както и всички светци,
но тя си върна здравето и живота.
Дори да имаш милион долара, ако си болен, за какво са ти?
Помниш ли първата ни среща,
след като се върнах от лечение?
Да, помня, че се разминахме в коридора
и чаках да ме удариш няколко пъти.
Имахме такава традиция, когато се видим.
Стоях и чаках да ме фраснеш, обърнах се,
а ти просто отмина. Казах си: "Добре".
В един момент дори не можехме да я докосваме.
А сега...
Само проверявам.
Не мога да разбера как го постигнаха.
Помогнаха ми да гледам на Турет по различен начин.
Беше много трудно.
Все ми повтаряха: "Но ти страдаше от Турет!".
Много хора ми го казват: "Но ти страдаше от Турет".
Ключът е в миналото време.
Ползата е, че симптомите ти утихнаха или изчезнаха.
В "Нексиум" си изградила нови умения.
Мисля, че с тях можеш да си по-продуктивна и ползотворна.
Това са все положителни неща, които липсваха, преди да заминеш.
Не смяташ ли, че има и лоши последици?
Сигурен съм, че има, но станалото там е породило
благоприятен ефект върху сестра ти. Вземаше толкова лекарства,
че се тревожехме за здравето й.
Да, напълно съм съгласна с вас.
Стана трудно, като се прибрах у дома.
Не виждахте колко ми е трудно. Казахте ми да си намеря работа,
да се задействам. Не осъзнавахте какъв напредък имам,
а намеквахте, че съм изостанала от връстниците си.
Също като в ПУР, не усещах, че имам избор.
От опит знаем, че ако нямаме очаквания от теб,
ти бездействаш.
Не осъзнавате какви усилия положих, за да стигна дотук.
Подобрявам се, но не съм в здравословна среда.
Ще се оттегля,
защото ставам отбранителна, тъй като съм ядосана.
Да, добра идея.
Не знам какво става. Наистина не знам, Мер.
Да, Кийт, ръководството и всичко лошо наистина е лошо,
но това не променя факта, че тя успя да постигне резултати
само защото започна да вярва в себе си
и получи подкрепата на хора, които са загрижени за нея.
Не мога да повярвам, че си способен така да разграничиш нещата.
Аз съм бясна,
че хора с власт са се възползвали
от своите познания и постове.
Не насърчавам подобно поведение, постъпката им е ужасна.
Но има и положителен ефект, при това съвсем реален.
Ню Йорк
Хората не са стояли в "Нексиум" или ДОС по принуда.
Останали са, защото наистина смятат, че правят обществото
и света по-добри чрез много измерими постъпки.
Проучването на синдрома на Турет е изумително.
Трудно се измерва личностно развитие, но Турет е измерим.
Резултатите са видими.
Мисля, че въпросът е дали групата е вършила добрини.
Ако е така, а според мен е така,
едва ли заседателите биха искали правителството да я унищожи.
Не, не се връзвам на това.
Проучвания показват, че когнитивна поведенческа терапия
може да повлияе на синдром на Турет.
Да, Нанси е използвала техники,
които са намалили тиковете при малък брой хора,
но това няма нищо общо с теориите на "Нексиум" и Кийт Рениери.
Един от опасните аспекти на "Нексиум" е,
че там използват реални инструменти на психологията
с цел манипулация.
Тъжно е, защото част от хората,
участвали в т.нар. "проучване", са били крайно уязвими.
Те отчаяно са търсили начин да се преборят със сериозно заболяване,
а всъщност са им навредили още повече.
Били са под натиск да покажат подобрение,
за да може Кийт и "Нексиум" да изглеждат добре пред хората.
Не е етично така да се експериментира с хора.
Снощи казах на родителите си, че ще дойда тук.
Мисля, че ако отида на процеса, ще мога да осмисля ситуацията
и по някакъв начин да приключа с всичко това.
Отне ми доста време да разбера,
че тя най-вероятно страда от някаква форма на ПТСР.
Сключихме сделка с дявола с отворени очи,
знаехме, че на заден фон стават странни неща,
но бяхме готови да поемем този евентуален огромен риск,
за да помогнат на Изабела.
Вярвахме, че ще бъде под закрилата на Нанси,
която също има дъщери.
Здрасти.
Когато се прибирахме от купон,
трябваше да я събудя, за да й кажа, че съм се прибрала,
а те ме помирисваше,
за да види дали не съм пушила или пила алкохол.
Буквално ме подушваше още преди да си отвори очите.
Веднъж с Лорън бяхме много напушени,
прибрахме се и Кийт беше у дома.
Сериозно ли? - Да.
След дипломирането на Лорън ли?
Да. Беше много отдавна, не знам дали ПУР вече съществуваше.
Не, мисля, че беше лятото преди това.
Мама вече изучаваше паразитните стратегии
и каквото и да правехме с Лорън,
тя казваше, че паразитираме.
Чудехме се за какво говори.
Бяха ми много ядосани.
Чудехме се кой е този тип и на какво я учи, за бога?!
Търсеше ни отговорност спрямо новите си стратегии.
Винаги съм се старала да бъда добра майка.
Разбира се, точно така,
затова бяхме готови да те последваме навсякъде.
Обажда се Сара.
Ти си срам за всички майки по света,
ако не вземеш нещата в свои ръце и не разбереш какво става, Нанси.
Дъщеря ти, която ми беше най-добра приятелка,
се възползва от връзката ни, за да ме въвлече в тази измама.
Дали съм ядосана? И още как!
Всичко става под носа ти в собствената ти фирма.
Как може човек, създал нещо толкова прекрасно,
да извърши нещо толкова ужасно?
Когато наех адвокат, той ми каза, че който се яви на съд редом с Кийт,
ще влезе в затвора. Каза да пледирам вина
и да убедя дъщеря си също да пледира вина.
Опитахме се да разделим иска,
за да може да има едно дело за сексуалните престъпления
и едно за всички останали,
защото бяха различни престъпления,
но казаха, че се касае за една фирма и няма да го допуснат.
Мисля, че ме арестуваха, защото искаха
да настроят Лорън и мен една срещу друга.
На този етап единственият ни шанс беше да пледираме вина,
защото, ако аз пледирах "невинна", а Лорън - "виновна",
тя щеше да влезе в затвора за поне 10 години.
На Лорън й отне време да се примири с това.
Тялото е способно на много повече от съзнанието.
Правим едно упражнение. Искаш ли да опиташ?
Следвай ръцете ми със своите. Следвай ги точно.
Браво, но влагаш твърде много мисъл.
Прави го заедно с мен. Ако аз не...
Не мърдаш. - О, трябва ли?
Сега съм от другата страна.
Добре ли си? - Да, само секунда.
Извинявай, че те ударих.
Ако се научиш да отпускаш съзнанието си,
тялото ти ще е способно на невиждани неща.
Смятам, че трябва да решите какво искате в действителност
и до каква степен сте склонни да овладеете дадено нещо.
Тя го обичаше и искаше да вярва, че нещата не са каквито са.
Добре ли си? - Да.
Беше й много трудно да постъпи по този начин.
А тя беше единствената, която може да го направи.
За какво говориш?
Да даде показания за сестринството.
Лорън им даде информация, за която дори не подозираха.
Тя обърна хода на делото.
Втората седмица от процеса срещу "Нексиум" приключва
в Бруклин с показанията на Лорън Солцман.
Лорън Солцман е заемала няколко високи поста,
набирала е членове, била е учител и дори господар в ДОС.
Солцман е първият съзаклятник, който ще свидетелства срещу Рениери.
Ще следим хода на делото, защото днешният ден
може да се окаже ключов.
Обвинението да призове следващия си свидетел.
Призоваваме за свидетел Лорън Солцман.
Добро утро, г-це Солцман. - Добро утро.
Колко време бяхте член на "Нексиум"?
Почти 20 години.
Кой пръв ви заговори за ДОС?
Кийт пръв ми разказа за това.
Каза, че иска връзката ни да стане още по-тясна
и попита какво съм склонна да сторя за своето развитие
и за да покажа отдадеността си към него.
Какво отговорихте?
Всичко.
Бях готова на всичко.
Превод МАРИЯ ПЕТРОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО