A Tourette-szindróma neurológiai betegség, amelynek fő jellemzői
az akaratlan mozdulatok és hangadások, azaz a tikek.
Az epizódban látható kísérleteket nem igazolják szakértői értékelések.
Az érzelmek természete - ESP
Keith Raniere olyasmit ért el, amit a pszichológia történelmében
és az emberi fejlődésről szóló irodalomban sem jegyeztek még le.
Számszerűsítette az érzelmek felépítését
és jellegét,
illetve elméletet alkotott arról is, hogyan befolyásoljuk sorsunkat
az érzelmeink révén.
Az ESP keretein belül foglalkozunk az állapotirányítás technikájával.
Történik egy eseményláncolat,
mi pedig értelmezzük azt, majd az így kapott jelentés alapján
érzelmi reakciót fejtünk ki,
ami azt jelenti, hogy a helyzet értelmezése alapján
magunk választjuk meg a reakciónkat. Nem igaz?
Lehet, hogy nem vagyunk tudatában, mégis mi döntünk róla.
Az oktatásainkon feladatokat végzünk,
amelyek éreztetik, hogy a döntéseinket mi irányítjuk.
Ha valami dühítő történik, és elönt a harag,
akkor átadhatom magam az indulatnak, és kikelhetek magamból,
vagy tudomásul vehetem a helyzetet, és dönthetek a nyugalom mellett.
Az érzelmi állapotomat én befolyásolom.
Akár most is kiabálhatnám,
hogy "majd' felrobbanok a dühtől! Velem nem bánhatnak így!"
Vagy dönthetek másképp.
Az állítólagos szektavezér, Keith Raniere tárgyalása
már második hete tart.
Raniere több vád miatt áll bíróság elé,
például szexkereskedelemmel és csalással is gyanúsítják.
Nehéz feldolgozni a helyzetet.
A gyógyulás hosszú folyamat, és még el sem kezdtem a terápiát.
Azért vállaltam ezt a felkérést, hogy legalább beszélhessek a témáról.
Ez mind Keith műve.
Minden írását meg kellett őriznünk.
Amikor az intenzív kurzust állítottuk össze,
a padlómra rajzolta az ábrákat.
Az "A" a múltban a "B"-hez vezetett. Ez itt az "A", ez a "B" esemény.
Ez a tengely a jövő.
A múlt eseményeinek nincs közük a jövőhöz.
Fogalmam sincs, mit akart ezzel kifejezni, de lamináltuk.
Ezt itt 20 év képzéseinek anyaga.
Ha ez a kör jelképez téged,
akkor elmondhatjuk, hogy létezik az énednek egy ideális változata?
Úgy gondolta, a kivételes készségei segítségével
képes változásra bírni másokat.
Mindenáron tudománynak akarta beállítani,
ezért megismételhető, bizonyítható, konzisztens és mérhető eredményt akart.
Amúgy ez most teljesen spontán. Csak elképzelem.
De nem volt mögötte tudományos háttér.
Előállt egy ötlettel,
aztán kitalált egy csomó fogalmat,
és ezeket kezdte átadni nekem.
Itt Keith és Nancy, reggel 6 óra van.
Hogyan határozzuk meg a felelősséget?
- A felelősség... - Ne bonyolítsd túl.
Ok és okozat összefüggése.
Az egyén szerepe az okban és az okozatban.
Mindkettőt befolyásolhatjuk.
Eleinte azt hitte, 20 modul elég lesz.
Az ESP program végére több mint 2000 modult állítottam össze.
Ezek Keith ötletei voltak, amiket írásba foglaltam.
A karrierem kezdetén
elkezdtem tanulmányozni a test és az elme közötti kapcsolatot.
Rájöttem, hogy a tudásom rendkívül hiányos volt.
Mindig is lenyűgözött, mennyire mindenre képesek vagyunk,
ha elménket testünk szolgálatába állítjuk.
Biztosan hallották már, hogy egy törékeny alkatú nő
képes volt megemelni egy autót, mert azt hitte, a kisbabája bemászott alá.
Az emberekben hihetetlen erő lakozik,
és a megfelelő körülmények között
rendkívüli tetteket hajthatunk végre.
Kíváncsi voltam, mi a modellünk felhasználásának határa.
Ki akartam próbálni krónikus betegségeken, evészavarokon...
Több problémán is kísérletezni akartam.
Keith azt mondta, hogy a betegek gyógyítása előtt
fókuszáljunk egészséges emberekre,
akik szeretnének kilépni az őket korlátozó viselkedésmintákból.
Mégis felkerestek különböző betegségekben szenvedő tanulók, és azt kérdezték,
a módszer vajon segíthet-e rajtuk.
Ekkor jött a képbe Marc Elliot.
Öt éves koromban kezdtem tikelni.
Heves pislogással kezdődött.
A középiskolás koromban súlyosbodtak a tüneteim.
A viszketéshez és a vakarózáshoz hasonlítanám az érzést.
A Tourette-szindróma számomra olyan, mint egy kellemetlen, viszkető érzés.
A tik pedig a vakarás, ami enyhíti a viszketést.
Arról szó sincs, hogy megszáll az ördög, és ő mozgatja a számat.
Én mozgatom az állkapcsomat, mert erős késztetést érzek rá.
Buzi!
Több kezelést is próbáltam.
Szedtem neuroleptikumokat, azaz erős antipszichotikus szereket,
amik súlyos mellékhatással jártak. Minden energiámat elszívták.
Mintha élőhalottá váltam volna.
Egy idő után úgy döntöttem, felhagyok a gyógyszeres kezeléssel,
és élem az életem.
Nem vártam gyógyírre. Sőt, le is mondtam róla.
Mivel nem tehetek semmit ellene,
csak úgy élhetek teljesebb életet,
ha elérem, hogy elfogadjanak így.
Csak úgy szólok, hogy Tourette-em van, jó?
Első ránézésre sokan előítéleteket támasztanak velem szemben.
Huszonnégy évesen előadásokat tartottam az elfogadásról és az empátiáról.
Kívülről szemlélve valóra vált álomnak tűnt.
De legbelül hiányzott belőlem a nyugalom.
Ekkor találtam rá az ESP-re.
És ezen van a hangsúly: nem a Tourette miatt vágtam bele.
Eszembe sem jutott,
hogy a képzés hatással lehet az állapotomra.
Üdvözlök mindenkit!
Nancy engem választott a félelemkutatási bemutatóhoz.
A félelemkutatás során leásunk egészen a félelem gyökeréig.
Bekövetkezik egy esemény,
amit nem tudunk értelmezni, ezért kialakul bennünk a félelem.
Át kellett gondolnunk, melyik félelmünkön dolgozzunk.
Nem tudom, miért, de arra gondoltam, a Tourette-em megszűnésétől félek.
Ha valaki azelőtt azt mondja nekem,
hogy félek a gyógyulástól,
biztos behúztam volna neki egyet.
Körbejártuk ezt a félelmet.
Kiderült, hogy nem a Tourette elvesztésétől féltem,
hanem attól, hogy átlagos leszek.
Hatalmas változást jelentett, hogy többé nem a szindróma áldozataként
tekintettem magamra.
Mi lenne, ha sikerülne megtalálni a viszketés okát?
Ez már más hozzáállást igényel.
Minél közelebb kerültem az okhoz...
annál jobban csökkenni kezdett a késztetés.
Egyszer a vonatra vártam.
Megálltam a vasútállomás közepén.
Olyan voltam, mint bárki más a tömegben.
Életemben először éreztem így.
Bemutatom nektek azt a fantasztikus férfit,
aki több ezer ember példaképe. Ő Marc Elliot!
Köszönöm! A Tourette-szindróma által
megtapasztaltam, milyen érzés
kívülállónak lenni.
De 2010-ben a sors összehozott egy amerikai tudós-filozófussal.
A neve Keith Raniere,
és ő hozta létre a képzéseket, amik felruháztak a Tourette
legyőzéséhez szükséges eszközökkel.
A történelem során tudomásom szerint még nem volt erre példa,
de már négy éve tünetmentes vagyok.
Ezért vagyok ilyen hálás
Keithnek, Nancynek és a NXIVM-nak.
Nem mosták át az agyamat.
Húsz éven át szenvedtem.
Mégis mit érezhetnék az iránt, aki lehetővé tette,
hogy olyan életet élhessek, amiről álmodni sem mertem?
A Tourette-szindrómás esetből
többet tanultam, mint bármelyik másik projektemből.
Ő itt Marc.
Marc vállalta, hogy bemutatja nekünk, milyen a düh.
Elmondom, mi a feladatod.
Amikor Marc jelentkezett az ESP-re, egy hétig tanulmányoztam.
Jól áll neked a narancssárga.
Az járt a fejében, mi lehet a legrosszabb, ami kiszaladhat a száján.
Amikor először találkoztunk, azt mondta: "ribanc, ribanc, ribanc".
Clare Bronfmant meg úgy üdvözölte, hogy "gazdag, gazdag, gazdag".
Clare finanszírozta a kutatást,
de Marc adta az ötletet, hogy vonjunk be több Tourette-szindrómást.
Üdv! A nevem Nancy.
Amikor belevágtam a projektbe,
direkt nem néztem utána a Tourette-nek.
Nem akartam előítéleteket formálni.
Keithszel csak röviden beszéltem arról,
hogy mit javasol.
Azt mondta, vessek be minden eszközt,
ne fogjam vissza magam.
Van bármilyen aggályod a mai alkalom kapcsán?
Aggályom?
Valamelyik nap eszembe jutott, hogy talán nem leszek jobban.
- Ez aggaszt? - Igen.
Szóval ez...
Szeretném látni a végeredményt.
A végeredményben az a lényeg, hogy csak akkor derül ki,
ha végigmegyünk a folyamaton.
Több módszerem is van, de főként a hiedelmekkel foglalkozom.
Elérem, hogy higgyenek az elme és a test kapcsolatában,
illetve a saját lehetőségeikben.
A következő feladatban felfedezzük, mit is gondolsz valójában.
Ezt hívjuk jelentésfeltárásnak.
Kiderítjük, milyen jelentést társítasz bizonyos dolgokhoz,
mert ha a jelentések ellentmondanak egymásnak,
az korlátozó hiedelmek kialakulásához vezethet.
Az ESP során tökélyre fejlesztettük az ingerek és a reakciók
szétválasztását.
Például sokakkal előfordult, hogy az anyjuk hanghordozásából tudták,
hogy rossz fát tettek a tűzre.
Aztán felnőttként a hasonló hanghordozást hallva
teljesen bepánikolnak.
Ha sikerül szétválasztani az ingert és a reakciót,
akkor többé nem pánikolnak, sőt, elfelejtik ezt a berögződést.
A Tourette-szindróma kezeléséhez előbb megkerestem a triggert,
utána elválasztottam az ingert és a reakciót,
így helyreállítottam az irányítást.
Mit jelent az, hogy "úgy érzem, pislognom kell"?
Ha kiszárad a szemem, pislogok. Ez is pont ugyanolyan érzés.
Tényleg? Pedig néha így pislogsz.
- Erősen. - Mi késztet rá?
Azt mondtad, itt éreztél valamit. Most mit érzel?
Még mindig érzem, de már nem olyan erősen.
Nem érzem azt a kényszert. Vagyis érzem, de képes vagyok uralni.
Még mindig ott van a késztetés, de...
- Gyengébb. - Sokkal gyengébb.
Még van hová fejlődni, de nagyon elégedett vagyok.
Alig hiszem el! Nem gondoltam, hogy beválik majd.
Csodás eredményeket értünk el.
De ez nem változtat azon, hogy nincs megfelelő képesítésünk.
Ha a hagyományos megoldások csődöt mondanak,
ideje rendhagyó módszerekhez fordulni.
A módszerünket nem igazolják kutatások.
De az a helyzet,
hogy néha érdemes letérni a kitaposott útról.
Az eredmények önmagukért beszéltek.
Kétség sem fér hozzá, hogy segítünk másokon.
Biztosak voltunk benne, hogy a kezelés befejeztével
elmúlik a Tourette-szindróma.
Ki az az Isabella?
Lehet, hogy le kellene állítani a felvételt.
Nem tudom, beszélhetek-e... Isabella...
Úgy gondolom, hogy akiknek segítettünk legyőzni a Tourette-szindrómát,
ők...
Ha nyilvánosan szeretnének nyilatkozni a nálunk szerzett élményeikről,
az a saját döntésük.
Páran a Tourette-programban látták a vállalat jövőjét,
mert elképesztő változásokat produkált.
A NXIVM-ban mindenki óriási változásokon ment keresztül,
de ez kívülről nem látszott.
A Tourette-program által bizonyíthatták, hogy az eszközeik működtek.
Gyakran megütöm magamat.
Hat- vagy hétéves korom óta súlyos Tourette-szindrómával küzdök.
Részben az OCD-m is közrejátszik benne.
Az OCD miatt dobálom a tányéromat, még akkor is, ha tele van.
Ordítottam, kiabáltam, megütöttem magamat
és csapkodtam.
Még sosem láttam ilyen súlyos esetet.
Ha egy dolgot taníthatnék a tikelő gyerekeknek,
az a reziliencia lenne. Tudod, mi az?
Elismered, hogy a tikek erősek,
de nem hagyod őket nyerni.
Ez megvan bennem!
Valóban. Látom rajtad.
Gyerekként reménykedtem a gyógyulásban,
de azt hittem, egy napon magától megszűnik a probléma.
Szeretsz engem?
Az egyetem utolsó évében újból romlásnak indult az állapotom.
Bármit megtettem volna a gyógyulásért.
- Helló. - Szia, Nancy.
Örvendek, Isabella.
Félsz attól, hogy elveszíted?
Nem. Másra sem vágyom.
Nancy beszélt velem és anyával,
aztán lementünk az alagsorba az első kezeléshez.
Annyi inger ér egyszerre, hogy a tikek nem hagynak nyugodni.
Emiatt szabad utat engedek a tikeknek.
Néha próbálok a tikek mellett a munkahelyi feladataimra koncentrálni,
de egyszerre nem megy.
Órákig próbálom befejezni a tiket, ami órákkal korábban kezdődött.
Neked kell befejezned?
Igen. Nem maguktól mennek végbe.
A harmadik napon járhattunk.
Átestem egy enyhébb szemléletváltáson, aztán felidéztük
az első emlékemet a tikelésről.
Harmadikos voltam. Meg kellett köszörülnöm a torkomat.
Meg is tettem. Utána muszáj volt folytatnom.
A szemléletváltás rávilágított, hogy a kényelmetlen érzésre
én választottam meg a reakciómat,
mások pedig ugyanerre az érzésre
képesek közömbösen reagálni.
Előfordulnak kellemetlen érzések.
De mi lenne, ha irányíthatnám a reakcióimat?
A Tourette-szindrómát személyes döntésnek állították be.
Nekem ez eszembe sem jutott.
Sosem merült fel bennem, hogy ez választás kérdése lehet.
Onnantól minden megváltozott.
Mindig úgy éreztem...
Úgy éreztem, hétéves koromban a testem ellenem fordult,
és sosem bocsátottam meg neki.
Utána rájöttem, hogy az elmém a felelős.
Még érzem az ingereket, de jobban uralom őket.
Enyhébbnek is tűnnek.
Tegnap 20 percet beszéltem apával.
Aztán elmesélte anyának,
hogy milyen folyékonyan beszéltem.
Semmi akadozás vagy lefagyás.
Egy 1-től 10-ig terjedő skálán
az OCD-met 10-re vagy 12-re értékelném. Tizenegyre nem,
mert kerülöm a páratlan számokat.
Mostanában egy és kettő körül ingadozik.
Lehet egy is, mert már nem irtózom a páratlanoktól.
Néha még előfordul egy-egy tik, de nem elég gyakori ahhoz,
hogy rendszeresnek érezzem.
Nem érzem úgy, hogy bárkinek el kell mondanom,
hogy Tourette-szindrómám van.
Hálával tartoztam Nancynek. Olyan boldog voltam.
Gyökeresen megváltozott az életem.
Ezért mindig is hálás leszek neki.
Teljesen más okból léptem ki.
Az állam szívében egy titkos társaság borzolja a kedélyeket.
A ma kiadott jelentés szerint a női tagok bőrébe beleégették
az alapító monogramját.
Sokkal veszélyesebb dolgok folynak a háttérben, mint hittem.
Tudtam néhány gyanús ügyről,
de magamban eltussoltam őket.
Csak azért kerestelek, hogy megkérdezzem,
jól vagy-e, és mikor jössz vissza.
Basszus, tényleg aggódnak miattam.
Szia, Isabella! Rég hallottunk felőled.
Justin és Marc már keres.
Aggódunk miattad.
Nem válaszoltam nekik.
Valaki sms-t írt, és azt kérdezte, tudunk-e beszélni.
Szia! Ne haragudj. Elég mozgalmas hetem volt.
Elhiszem.
Úgy tudom, az éjszaka közepén távoztál.
A fülembe jutott pár dolog, ami nem tetszett.
Csak átértékelem a helyzetet,
és ehhez el kellett hagynom Albanyt.
Kinek képzelsz engem? Szerinted én mivel foglalkozom?
Szeretlek, Marc. Nagyon szeretlek.
Ennek semmi köze...
Nagyon is köze van hozzá, drágám.
Fogalmam sincs, mi történt. Nagyon elszomorítottál.
Én is szomorú vagyok. Megtudtam valamit.
Néhány női tag úgy döntött, a bőrükre égetik a kötelékük jelképét.
Ez nem így volt.
Azt mondták nekik, hogy tetoválást csináltatnak,
és nem tájékoztatták...
És ha nem igaz?
Mi van, ha mégis?
Ha tényleg így lett volna, akkor bűntényről lenne szó.
Testi sértésnek nevezhetnénk.
Tudom. Épp ezért ellenzem.
Ezért jöttem el Albanyból.
Szerintem fogalmad sincs, mit csinálsz.
Szerinted mit csinálok?
Bemeséled magadnak, hogy téged átvertek.
Nem tudok mit tenni ellene, de nagyon bánt a dolog.
Marc, én is szomorú vagyok miatta.
De érdemes lenne elgondolkodnod azon, hogy akikben megbízol,
talán nem mondanak igazat.
Te döntöd el, kinek szavazol bizalmat.
Nancyvel olyan segítséget nyújtottunk neked,
amit előtte senkitől sem kaptál meg.
És most azt mondod, hogy nem bízol bennem.
Nem mondtam ilyet.
De, igen.
Olyan emberek véleményére adsz, akik csak rombolni tudnak.
Ugye tudod, hogy ez hatással lehet a Tourette-re?
Az enyémre? A tiédre? Vagy a programra?
A Tourette-programra.
Egyszer majd belátod, hogy nem igazak a találgatások.
Marc, én is azt szeretném, ha csak kitaláció lenne az egész.
Most mondom, hogy nem mondanak igazat.
Én folytatom a Tourette gyógyítását.
A programunk világelső.
Lezárom a beszélgetést, de ne vedd személyes sértésnek.
A legjobbat kívánom mindenkinek.
A döntésemnek nincs köze a tagokhoz.
A NXIVM nem jól kezelte a helyzetet.
Minden jót, Isabella.
Úgy örülök, hogy látlak! Hoztam bort és kekszet.
Folyton hívogatnak.
Marc képes kimagyarázni... Olyan érveket...
Marcot 2004-ben ismertem meg.
Akkoriban súlyos Tourette-tel élt.
A kilépésem előtt beszéltem vele.
Azt kérdeztem, mi az, ami miatt hajlandó lenne kilépni.
Mi lenne, ha Keitht elítélnék sikkasztásért?
Marc azt válaszolta, hogy az a bíróság döntése.
Mi lenne, ha Keitht nemi erőszak vádjában bűnösnek ítélnék?
Erre annyit mondott: "Tourette-betegeket gyógyítok.
Életeket mentek.
Sosem hagyom el az ESP-t."
Csodálom Keith újító szellemét.
Lenyűgözően intelligens, és képes másokon segíteni.
Sokszor kérdezik tőlem, hogy miért nem járok külön úton,
és miért vágok bele
saját Tourette-projektbe.
A helyzet nem ilyen egyszerű,
mert a NXIVM neve eggyé vált a szexszektával.
Innentől kezdve bármihez is kezdek,
támadás célpontja leszek.
Mindig gyűlölet tárgya leszek, mert nem határolódom el
a barátomtól, Keithtől.
Szia! Hogy vagy?
Csak akkor tudom folytatni a Tourette-szindróma gyógyítását,
ha lerántom a leplet
a hamis vádakról.
- Egy rab próbál önnel kapcsolatba lépni. - Raniere.
Szia, Keith. Minden tőlünk telhetőt megteszünk.
- Halló! - Üdvözlöm!
A nevem Nancy.
Üdv, Nancy. Örvendek.
Örülök, hogy beszélhetek önnel.
A macskám... Gyere csak, Egérke!
Egérkének hívja a macskáját?
Igen. Mindjárt meg is mutatom.
Nahát, egy csupasz macska!
Olyan bájos.
Azt hiszem, a maga módján próbál támogatni.
Számíthatott bármilyen támogatásra?
Egyáltalán nem. Egy szakember sem segített.
Most hogyan vélekedik a szervezetben szerzett élményeiről?
Keith eleinte nagyon kedves volt.
De idővel egyre jobban irányítani akart mindent.
Nem hiszem, hogy felmerült bennem a kilépés ötlete.
Az egészet letudtam azzal, hogy Keith nehéz eset.
Amikor visszatekint a múltba,
és elemezi az emlékeit,
három identitást különíthetünk el.
A NXIVM előtti identitása valamilyen hiányt érzékelt az életében.
A második identitást szinte megrészegíti az érzés,
hogy valami igazán nagyszerű dolog részese lehet.
Barátságokat és közösséget épít,
és ez jó érzéssel tölti el.
Aztán ez a közösség összeomlik, mint az ön esetében,
és nem találja önmagát.
Ebben hasznára válhat, ha megvizsgálja az első identitást,
és megkérdezi, mi tette fogékonnyá a manipulációs technikákra.
Amikor Keith elutazott,
reggelente elöntött a belső béke.
Bűntudatot éreztem, amiért a hiánya megkönnyebbülést okozott.
Úgy gondoltam, neki köszönhetem, hogy ilyen csodás az életem.
Nem tudtam, mi ütött belém.
Tegyük fel, hogy egy külvilágból származó személy
valami olyasmit mond, amit én már tudok.
2009. május 11., Keith megbeszélése után.
A jövőben hagyd, hogy végigmondjam, amit elkezdtem.
- Sajnálom. - Utána beszélhetsz.
Minden helyzetben van tanulság.
Rettegtem Keithtől.
Ha mások is jelen voltak a megbeszélésünkön,
levegőnek nézett.
Ha megszólaltam, kijavított.
Direkt aláásta az önbizalmamat.
A jelenlétében inkább meg sem szólaltam.
De vágytam az elismerésére.
Rávett, hogy éljem át újra azt, amikor az anyám elismerését
próbáltam elnyerni.
Hatéves koromban a tanítónőm behívatta az anyámat,
és azt mondta neki, hogy diszlexiám van.
Azt hittem, emiatt szégyenkeznem kell.
Eleinte nem teljesítettem jól az iskolában,
és anya az ő kis butusának hívott.
Azt mondta, ha a szeretetet ötösökben fejeznék ki,
Nancy kitűnő tanuló lenne.
Mindenki szereti Nancyt.
Ezért igyekeztem úgy viselkedni, hogy anya elégedett legyen velem.
Mindenkihez hajlandó voltam alkalmazkodni,
mert elfogadásra vágytam.
Fogd az adóvevőt.
Szerintem Keith tudta, hogy dicséretre vágyom,
ezért sosem adta meg nekem.
Minél jobban megvonta, annál jobban hajtottam.
Ha nem úgy viselkedtem, ahogy neki tetszett,
azt mondta, megsértem az erkölcsi normákat, és gyenge vagyok.
Keith így vett rá mindenre, amit velem végeztetett el.
Folyton azt éreztette velem, hogy sosem leszek elég jó.
Ezt a kis stúdiót a hazaköltözésem után rendeztem be.
Az ESP előtti festményeimet
a kreativitás és a kíváncsiság vezérelte.
Ezeket azután festettem, hogy megismertem Nancyt.
Akkoriban sok festményt hagytam befejezetlenül.
Már 2015 óta nem festettem.
Miért beszélünk állapotokról?
Mi a tanításunk lényege?
Bármit képes vagy irányítani.
Ha nem érzed jól magad,
az csupán egy döntés, amiről nem veszel tudomást.
Úgy teszel, mintha nem lenne választásod,
vagy egyesen élvezed a szenvedést.
Amikor megismertem Nancyt,
más megvilágításba helyezte a döntéseimet.
Ráébresztett, hogy bármire képes vagyok,
és ez egy olyan képesség, amiről a legtöbben nem is tudnak.
Később már az volt a kérdés, hogyan teremtettem ezt a helyzetet,
és miért én tehetek róla.
Mostanában a végtagjaimat hajlítgatom,
és dühít a dolog, mert tudom, hogy tehetek ellene.
De nagyon nehéz.
Borzasztóan szégyelltem a Tourette-szindróma tüneteit,
mert a NXIVM filozófiája szerint közük volt a hiányosságaimhoz
és a kudarcaimhoz.
Tisztában vagyunk azzal, hogy milyenek szeretnénk lenni.
Az ideális énünk szemben áll a testünk jelzéseivel.
Ha a testedre hallgatsz, megsérted az ideológiai normáidat.
Nem akartam tikelni,
mert azt hittem, ettől rossz ember leszek.
Mostanában...
Mostanában elég érzékeny vagyok.
A gyógyszerek elhagyása okozhatja.
Rávettek, hogy hagyjak fel a gyógyszerekkel.
Tízéves korom óta 40 különböző gyógyszert próbáltam.
Az elvonási tüneteket senkinek sem kívánom.
Szorongás gyötör. Nincs étvágyam, és nem tudok aludni.
Az imént beszéltem Marckal.
Azt mondta, örüljek, hogy a testem így reagál,
mert most alkalmazkodik a változáshoz.
Nem jó érzés, de biztos a hasznomra válik.
A tikek megszűnése után más problémák törtek a felszínre.
Az OCD-m súlyosbodott, és nagyon szenvedtem.
Próbáltam róla beszélni Nancyvel és Marckal,
de csak azt kérdezték, hogy miért teszem ezt magammal.
Nancy egyszer félrehívott, és azt mondta:
"Folyton magadra vonod a figyelmet."
Szó szerint ezt mondta, és a szavai megrémítettek.
Nem akartam feltűnősködni.
Nem akartam megszegni a normákat.
Ezért befelé fordultam.
Valóban megszűnt a tikelés,
de más problémák vették át a helyét.
Egy éve lehetett a NXIVM tagja, amikor gyökeresen megváltozott.
Nagyon feszültté vált, és alig szólalt meg.
- Csatlakozol? - Inkább állok.
Szeretnék kérdezni valamit,
de nem akarok átkiabálni a szobán. Kérlek, gyere ide.
A projekt dühöt váltott ki belőled. Mire irányult ez a düh?
Anélkül ásták alá az önértékelésemet,
hogy nyíltan becsméreltek volna.
Marc azt javasolta, vezekeljek, amiért tikelek.
Nemet mondtam.
Azt mondta, segítene.
Mit értesz vezeklés alatt?
Nem is tudom. Vezeklésre akkor volt szükség,
ha megszegtük a magunknak tett ígéreteinket.
És te...
Mindenki másképp vezekelt.
Mégis hogyan?
Bármilyen módon. Tényleg tudni akarjátok?
Te például mit csináltál?
Hát...
Egyesek mindennap lefutottak egy mérföldet,
míg mások egy napig böjtöltek.
Nem egészen értem.
Te választod ki a saját célodat?
Az mindegy, hogy te mit akarsz és mit nem. Az számít, hogy ők mit találtak ki.
A te ötletednek állítják be,
és utána megtörnek.
Minél jobban hajtasz, annál nehezebb.
Így csalnak csapdába.
Az ESP-program során rájöttünk, hogy bár kitűztünk célokat,
következmények hiányában nehéz volt elérni őket.
Egy nő egyszer azt mondta,
két szám lebeg a szeme előtt.
A nyolc és a kilenc.
Megkérdeztem, ez miben akadályozza.
Azt mondta, folyton késésben van,
mert 89 vagy 98 alkalommal meg kell ismételnie egy-egy cselekvést.
Megszakítottam reakcióláncot.
Arra kértem, ha kezd eluralkodni rajta a kényszer,
testi ingerrel törje meg az állapotot.
Megkérdezte, hogyan. A deszkapózt javasoltam neki.
A deszkapózban egyenesen tartjuk a hátunkat.
Ha engedékeny vagy a testeddel szemben,
hiányzik belőled a tartás.
Mit értünk tartás alatt?
Azt, amikor a testünkkel és az érzéseinkkel dacolva
kitartunk az elveink mellett.
Ha egy bűnös élvezet rabjai vagyunk, nem érzünk késztetést a leszokásra.
Ezért magát a szokást kell taszítóvá tenni.
Csak úgy változtathatunk, ha a változás egyszerűbb,
mint a tétlenség.
Ha nem kötelezzük el magunkat,
sosem vetünk véget a szokásnak.
A teremben is ezt csinálom.
Látjátok?
Ennyi elég lesz, öreg vagyok már.
Hová is mentél?
Albanyba.
A Jóisten áldja meg azokat,
akik segítettek a gyógyulásban.
Ha egészséges vagy, mindened megvan.
Hiába gazdag az ember, ha nem egészséges.
Anélkül nem ér semmit.
Emlékszel, amikor először találkoztunk
a kezelés után?
Miután hazajöttél, elmentünk egymás mellett,
és vártam, hogy mikor ütsz meg.
Kialakult nálunk ez a szokás.
Egy helyben állva vártam az ütést, aztán láttam,
hogy már továbbmentél. Nagyon meglepett, de örültem neki.
Egy időben hozzá sem érhettünk.
Most meg...
Leteszteltem.
Nem értem, hogyan érték el.
Más megvilágításba helyezték a Tourette-szindrómát.
Nagy kihívás volt szemléletet váltani.
Bárkivel találkoztam, meglepődtek a változáson.
Azt hajtogatták: "dehát neked Tourette-ed volt".
A hangsúly a múlt időn van.
A jó hír az, hogy a tüneteid enyhültek és talán el is múltak.
A NXIVM által új készségekre tettél szert.
Az eszközeik segítségével sokkal hatékonyabb lettél.
Ez mind jó dolog.
Azelőtt nem voltál ilyen.
Szerinted nincs mellékhatás?
Elhiszem, hogy van. De a NXIVM érte el
ezt a hatást a testvéred állapotán.
Régen annyi gyógyszert szedett,
hogy féltettük az egészségét.
Ebben teljesen egyetértek.
De amikor hazaköltöztem...
Nem láttátok be, milyen nehéz volt. Erőltettétek, hogy keressek munkát.
Bele sem gondoltatok, mennyit fejlődtem.
A hiányosságaimra figyeltetek.
Az ESP-hez hasonlóan itt is úgy érzem, nincs választásom.
A tapasztalat azt diktálja, hogy ha nem tűzünk ki elvárásokat,
nem történik változás.
Fogalmad sincs, mennyit dolgoztam, hogy idáig eljussak.
Elindultam a gyógyulás felé, de ez a közeg nem segít.
Inkább elvonulok,
mert a düh miatt kezdek ellenségesen viselkedni.
Egyetértek.
Nem tudom, mi folyik itt.
Én is elítélem Keitht és a tisztességtelen tetteit.
De ez nem változtat a tényen, hogy Isabella megváltozott,
mert elhitte, hogy képes rá,
és körülvette egy támogató közösség.
Szerintem nem lehet ennyire elválasztani a két oldalt.
Felháborít, hogy a közösség befolyásos tagjai visszaéltek
a tudásukkal és a beosztásukkal.
Nem támogatom őket. Valóban tisztességtelenül jártak el.
De jót is tettek, és ezt nem tagadhatjuk le.
A tagokat nem a kényszer tartotta a NXIVM-ban és a DOS-ban.
Azért maradtak, mert hittek benne, hogy a módszereikkel
jobb hellyé teszik a világot.
A Tourette-projekt érdekes eset.
A személyes fejlődés nehezen mérhető, a Tourette-szindróma megfigyelhető.
Látszanak a tünetei.
Az a legfontosabb kérdés, hogy a szervezet hasznos munkát végez-e.
Ha igen, márpedig szerintem igen,
akkor az esküdtek nem hagyják, hogy a kormány eltörölje.
Én nem hiszek benne.
Kutatások támasztják alá, hogy a kognitív viselkedésterápia
hatékony a Tourette-szindróma kezelésében.
Nancy felhasznált néhány technikát,
amelyek valóban segítettek néhány emberen.
De ennek semmi köze Keith Raniere-hez
vagy a NXIVM filozófiájához.
A NXIVM azért ilyen veszélyes,
mert valódi pszichológiai eszközöket
állított a manipuláció szolgálatába.
Az állítólagos kutatásban sajnos olyanok is részt vettek,
akik rendkívül kiszolgáltatottak voltak.
Bármit megtettek volna, hogy felvegyék a harcot a betegségükkel,
és a NXIVM csak rontott a helyzetükön.
Muszáj volt javulást mutatniuk,
hogy Keith és a NXIVM megváltóként tetszeleghessen.
Tisztességtelen dolog ilyen kísérleteknek kitenni másokat.
Elmondtam a szüleimnek, hogy itt leszek.
Azt hiszem, a tárgyalás lehetőséget ad, hogy feldolgozzam és lezárjam
a történteket.
Sokáig nem jöttem rá,
hogy a lányom valószínűleg poszttraumás stresszben szenved.
Jól tudtuk, hogy az ördöggel üzletelünk,
hiszen tudtuk, hogy a háttérben gyanús ügyletek zajlanak.
De Isabella gyógyulása érdekében hajlandóak voltunk kockáztatni.
Reméltük, hogy Nancy majd vigyáz rá,
ugyanis neki is vannak lányai.
Helló!
Ha egy buliról vagy valahonnan későn értem haza,
fel kellett keltenem, hogy tudja, hazaértem,
utána megszaglászott,
hogy kinyomozza, ha cigiztem vagy ittam.
Még ki sem nyitotta a szemét, de már szimatolt.
Egyszer Lauren nagyon betépett,
és Keith is itt volt, amikor hazaértünk.
Tényleg?
Igen.
Ez Lauren ballagása után történt?
Igen, még a kezdetekben. Talán még el sem indult az ESP.
Azon a nyáron lehetett.
Anya akkor már beleásta magát az élősködőstratégiákba,
ezért ha Laurennel kihúztuk a gyufát,
élősködőnek nevezett minket.
Nem is értettük, miről beszél.
Úgy haragudtak a lányok!
Ki ez a fickó? Mivel tömi tele a fejedet?
Az újonnan tanult stratégiákkal próbáltál fegyelmezni minket.
Én csak jó anya akartam lenni.
Tudom.
Pont ezért követtünk téged tűzön-vízen át.
Én vagyok az, Sarah.
Szégyent hozol minden anyára,
ha nem keresel valami megoldást, Nancy.
A lányoddal legjobb barátnők voltunk.
A barátságunkat kihasználva manipulált, és belerángatott egy átverésbe.
Hogy haragszom-e? Rohadt dühös vagyok.
Ez az egész a te vállalatodban, az orrod előtt történt.
Hogy lehet az, hogy aki létrehozta ezt a csodás közösséget,
ilyen szörnyűségeket követett el?
Az ügyvédem már az elején elmondta, ha Keith oldalán állok bíróság elé,
garantált a börtön.
Bűnösnek kellett vallanom magam.
Azt tanácsolta, a lányomat is vegyem rá.
Megpróbáltuk elválasztani a vádakat,
hogy a szexuális jellegű bűncselekményeket külön bírálják el
a többi vádponttól,
mert nagy köztük a különbség.
De a vállalatot vették célba, ezért nem választották külön a vádakat.
Szerintem azért tartóztattak le,
hogy Laurennel egymás ellen forduljunk.
Az egyetlen lehetőségem a beismerő vallomás volt,
mert ha sem én, sem Lauren nem vallja bűnösnek magát,
a lányom 10 évnél is hosszabb büntetést kapott volna.
Laurennek kellett egy kis idő, mire elfogadta.
A test sokkal többre képes, mint az elme önmagában.
Erre van egy gyakorlatunk. Kipróbálod?
Kövesd a kezem mozgását a kezeddel.
Nem is rossz, de túl sokat gondolkodsz rajta.
Most csináljuk együtt.
Nem mozogsz.
Most szerepet cserélünk.
- Jól vagy? - Igen, egy pillanat.
Sajnálom, ha megütötted magad.
Ha sikerül elcsendesíteni az elmét,
a test olyan dolgokra is képes, amikre sosem számítanánk.
Azt kell eldöntened, hogy mi az, amit igazán akarsz,
és milyen áldozatra vagy hajlandó, hogy tökélyre fejleszd.
Úgy szerette Keitht.
Szerette volna elhinni, hogy nem igazak a vádak.
- Jól vagy? - Igen.
Nagyon nehéz volt számára elfogadni. És amit utána tett, az még nehezebb volt,
de ő volt az egyetlen, aki képes volt megtenni.
Micsodát?
Vallomást tett a női szövetségről.
Lauren több információt adott át nekik, mint amennyit vártak.
A vallomása fordulópont volt a perben.
Az NXIVM-tárgyalás második hetének végén
Lauren Salzman lép a tanúk padjához.
Lauren Salzman magas beosztásokat töltött be a szervezetben.
Részt vett a toborzásban és a képzésekben, illetve a DOS-ban mester volt.
Salzman az első tettestárs, aki tanúskodik Keith Raniere ellen.
Folyamatosan követjük az eseményeket, hiszen a mai nap fordulópont lehet
az ügyben.
Az ügyészség szólítja a következő tanúját.
Az ügyészség Lauren Salzmant szólítja.
- Jó reggelt, Ms. Salzman! - Jó reggelt!
Meddig volt a NXIVM tagja?
Majdnem 20 évig.
Ki kereste fel először a DOS-szal kapcsolatban?
Keith keresett meg.
Azt mondta, szorosabbra akarja fűzni a kapcsolatunkat.
Megkérdezte, mit tennék meg a fejlődésem érdekében
és az iránti való elkötelezettségemért.
Erre mit válaszolt?
Azt, hogy bármit.
Akármit.
Az HBO megbízásából készítette a TPM Media
Magyar szöveg: Oláh Szabina