Title: Ghost Stories Year: 2020 Duration: 02:24:35 Subtitles Source: Netflix
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫- סרט מקורי של NETFLIX -
‫- זויה אקטאר -
‫הלו? ‫-סאמירה?
‫הערתי אותך?
‫הלכתי לישון מאוחר אתמול. ‫לא שמעתי את השעון המעורר. מצטער.
‫אם את מאחרת, קחי מונית.
‫הלו? ‫-אני מקשיבה.
‫קחי מונית. אני אשלם.
‫נתראה הערב. ‫-אתה מבטיח?
‫כן, תשלחי לי את הכתובת כשתגיעי לשם.
‫בסדר.
‫מה את לובשת? תשלחי לי תמונה.
‫בוא לראות במו עיניך.
‫אחכה לך. ‫-אני אגיע.
‫- אחוזת באילון -
‫- מאליק -
‫שלום?
‫סליחה?
‫שלום?
‫שלום, דודה.
‫אני סאמירה.
‫האחות מאמטה שלחה אותי במקומה.
‫היא אמרה לי איפה המפתח, ‫כדי שאוכל להיכנס בעצמי.
‫אם את צריכה משהו, תאמרי לי.
‫- טיפול 24/7 -
‫כן, מאמטה גבירתי.
‫את שם? ‫-אני בחדר שלה.
‫אמורה להיות תיקייה אפורה באיזה מקום.
‫את רואה אותה? ‫-כן.
‫תעברי על ההיסטוריה של המטופלת.
‫יש לה דמנציה, בעיות בזיכרון, ‫סוכרת סוג 2...
‫הכול כתוב בתיק.
‫אמרו לי שהיה לה שבץ. ‫-היה לה שבץ לפני שנתיים.
‫צד שמאל שלה משותק מאז.
‫התרופה שלה מסומנת. היא על השולחן.
‫תבדקי שהיא שם.
‫על השולחן ליד הטלוויזיה? ‫-כן.
‫תעקבי אחרי רמות הסוכר שלה.
‫היא צריכה אינסולין חצי שעה לפני האוכל.
‫איפה האינסולין? ‫-תחפשי בתוך המקרר הקטן.
‫תני לה 60 מ"ל מים כל חצי שעה.
‫אחרת יהיה לה זיהום בדרכי השתן.
‫לא החליפו לה שקית שתן?
‫הבן שלה היה אמור להיות איתה ‫ביומיים האחרונים.
‫סביר להניח שלא החליף לה גם חיתול.
‫הוא עדיין שם? ‫-לא, לא ראיתי אותו.
‫הוא אמר לי שהוא יכול להישאר רק בסוף השבוע.
‫המטופלת מאבדת הכרה לסירוגין,
‫ולכן היא כל הזמן ממלמלת אותם הדברים.
‫תני לה לקשקש. רק תעשי את העבודה שלך.
‫בסדר?
‫בסדר. ‫-להתראות.
‫דקירה קטנה באצבע...
‫דודה,
‫את לא אוכלת כמו שצריך?
‫רמת הסוכר בדם שלך צנחה.
‫שאכין לך משהו לאכול?
‫אל תצעקי, בבקשה.
‫הבן שלי ישן. את תעירי אותו.
‫אה.
‫סליחה?
‫אדוני?
‫"היו פעם ימים
‫שבהם אחו, חורש ונחל בגיא,
‫האדמה וכל מראה רגיל
‫נדמו בעיניי
‫עטופים באור אציל,
‫זוהר ורעננות של חלום ודאי.
‫עכשיו הם אינם כשהיו בשנים רחוקות.
‫אם אפנה לשם ואם הלום, בלילה או ביום,
‫את הדברים אשר ראיתי
‫לא אוכל עוד לראות.
‫הקשת נגלית ונעלמת בענן
‫והוורד יפה ורענן."
‫למה את מסתכלת עליי כך?
‫יש מישהו בדלת, מאמטה.
‫אני לא מאמטה. אני סאמירה.
‫אין איש בדלת.
‫ארמאן.
‫הבן שלך?
‫הוא כבר הלך, דודה.
‫בגלל זה אני כאן.
‫יש מישהו בדלת.
‫מאמטה!
‫דודה! מה קרה?
‫איך נפלת?
‫לא נפלתי.
‫לאן ניסית ללכת?
‫למטבח.
‫אין שום צורך לקפוץ מהמיטה. בואי.
‫אם את צריכה משהו, תקראי לי.
‫תחזיקי בזה.
‫אם יקרה לך משהו, יאשימו אותי.
‫תני לי לראות. נפגעת?
‫והיד השנייה.
‫- עיכוב בתנועת הרכבות עקב שיטפונות -
‫- סליפ אייד -
‫הכתובת הזאת תביא אותך אל ליבי ‫ומשם היישר לגן עדן.
‫"הנה התוכנית שלי...
‫אני אבוא בריצה. אגיע בתוך שעה."
‫"מצטער, מותק. נראה שזה לא יסתדר היום.
‫אני צריך להישאר בבית.
‫אתקשר אלייך מחר."
‫דודה?
‫מי שם?
‫איך התיישבת?
‫תתקשרי לבן שלי.
‫אני לא יודעת מה המספר שלו.
‫הוא בבית. הוא מסתתר.
‫דודה.
‫החברים שלו באים מחר לארוחת צוהריים.
‫את יודעת להכין פילאף בנוסח קשמיר, מאמטה?
‫ופלאן...
‫בכלי גדול.
‫לא היה מספיק בפעם הקודמת, את זוכרת?
‫כן,
‫אני זוכרת.
‫עכשיו צריך לנוח.
‫יש לך אורחים מחר.
‫קדימה.
‫בזהירות.
‫- שקית שתן -
‫תרחצי אותי בחדר האמבטיה היום, מאמטה.
‫למה? מה קורה?
‫אני רוצה רחיצה אמיתית היום.
‫זאת רחיצה אמיתית.
‫אהם?
‫"מה שלומך?
‫ישנת היטב אתמול בלילה?" ‫-אני עובדת. ביי.
‫"תקשיבי..."
‫מה?
‫"אכלת ארוחת בוקר?" ‫-מה אכפת לך?
‫"אל תכעסי. נתקעתי."
‫למה? הרגליים שלך נדבקו לאדמה?
‫"את יודעת איך זה."
‫אני לא יודעת. תסביר לי, בפרוטרוט.
‫"תשמעי..." ‫-מה קרה עכשיו?
‫תגיד את זה. "הייתי צריך להישאר עם אשתי".
‫"מותק, אנחנו כמעט שם. צריך רק עוד קצת זמן.
‫חכי קצת..."
‫קצת? חלפו כבר שנתיים, גדו!
‫כמה אני צריכה לחכות?
‫תקבע תאריך עכשיו!
‫"הנה את שוב מתחילה."
‫תשכח מזה.
‫מתי החיים שלי יתחילו?
‫הזמן חולף, ואני רק מנקה קקי ופיפי.
‫"כאילו זאת אשמתי שזאת העבודה שלך..."
‫אם היית מגיע אתמול בלילה, ‫לא הייתי אומרת את כל זה.
‫"רק עלייך אני חושב." ‫-אז למה אתה תקוע במקום אחר?
‫"תשכחי מכל זה. אקח אותך לקאנדאלה."
‫כן, ניסע לקאנדאלה.
‫מבחינתך אני טובה רק ל"שירות חדרים".
‫"היי,
‫אל תדברי כמו פרוצה.
‫את נשמעת כל כך זולה.
‫אני יודע מה את עוברת. ‫יש לי תפיסה טובה במובן הזה.
‫שימי את עצמך במקומי.
‫נסעתי לאיזה מקום בשנתיים האחרונות?
‫המשפחה מציקה לי שאביא עוד ילד לעולם.
‫אני מכונה?
‫זה לא כל כך קל, סאמירה.
‫זה לא סתם סטוץ בשבילי.
‫תני לי שנה.
‫ואז נוכל לבלות את כל חיינו יחד."
‫נוכל להיות יחד הלילה?
‫"תני לי לבדוק.
‫אני אודיע לך."
‫אין פה עובדים בכלל.
‫אני אשכיב את הדודה לישון.
‫"כמובן, את מומחית בזה."
‫החדר כאן יותר טוב מכל מלון בקאנדאלה.
‫"את הורגת אותי."
‫אם כך, בוא.
‫"כן. נתראה."
‫אל תבריז לי.
‫"אין סיכוי, מותק."
‫אחכה לך.
‫למי את מחכה, סאמירה?
‫אז את יודעת מה שמי.
‫הייתה לי סיכה בדיוק כזאת.
‫גם אני הייתי צעירה פעם.
‫קיבלתי הרבה מתנות, אבל זה כבר לא חשוב.
‫כל הדברים שהערכתי פעם ‫מוטלים בפינה, זנוחים.
‫קל לומר את זה כשיש לך הכול.
‫לך אין הכול?
‫אותי נטשו בתחנת הרכבת מייסורה...
‫עטופה בסמרטוט.
‫גדלתי בבית יתומים.
‫לא היה לי דבר אז, וגם עכשיו אין לי.
‫את נושמת, נכון?
‫הידיים והרגליים שלך בסדר, נכון?
‫העולם כולו שלך כל עוד את בחיים.
‫אילו היו בי חיים עדיין, הייתי... ‫-מה היית עושה?
‫לא הייתי מחכה.
‫כן?
‫יש מישהו בדלת.
‫למה באת כל כך מוקדם?
‫את מתלוננת גם על זה?
‫היא עדיין ערה. תכבה את הנייד שלך.
‫תן לי להרדים אותה.
‫מה הסירחון הזה?
‫אלה החיים שלי.
‫ארמאן כאן?
‫לא, דודה. הילדים של השכנים ‫שוב עושים תעלולים.
‫שכחת? ארמאן בא וכבר הלך.
‫אכלת איתו ארוחת צוהריים.
‫פילאף בנוסח קשמיר ופלאן.
‫זוכרת?
‫גם החברים שלו היו כאן.
‫נכון?
‫- סליפ אייד -
‫רק תאר לך,
‫אילו היה לנו בית כזה...
‫את כל הזמן חולמת על בית.
‫אמרתי לך שאקנה לך בית,
‫אז אקנה.
‫שמעת את זה?
‫מה זה היה? ‫-שמעת את זה, נכון?
‫אתמול בלילה הייתה לי הרגשה שיש מישהו בחוץ.
‫איך את מצליחה להישאר פה?
‫ישנתי עם אור דולק. מה עוד יכולתי לעשות?
‫את פוחדת?
‫בגלל זה הכרחת אותי לבוא?
‫הכרחתי אותך?
‫אני צוחק. ‫-הכרחתי אותך?
‫אני צוחק. ‫-גדו!
‫בואי הנה.
‫גדו! ‫-רק רגע.
‫כן?
‫אני במחסן.
‫אני בא. אמרתי שאני לא יכול הכול ביחד.
‫רק רגע.
‫מה שלום בילו?
‫מאמטה!
‫מה קורה, לעזאזל?
‫ארמאן!
‫היא ערה. ‫-מה?
‫מי מתעורר כך?
‫תן לי לבדוק. תישאר כאן. ‫-השתגעת?
‫בואי נצא מכאן. קדימה.
‫אתה פוחד?
‫מאמטה, תעזרי לי...
‫לא, זה הרס את כל האווירה.
‫הרס את האווירה.
‫גדו, היא לא יכולה אפילו לזוז.
‫ארמאן!
‫יש משהו מוזר בבית הזה. אל תישארי כאן.
‫אני חייבת. אני עובדת פה. אחרת יפטרו אותי.
‫אני לא יכולה לנטוש את המטופלת.
‫תישאר איתי הלילה.
‫אין סיכוי.
‫גדו, בבקשה, אל תשאיר אותי פה לבד.
‫את יודעת מה?
‫תישני עם אור דולק.
‫תשאירי את הטלפון לידך.
‫תתקשרי אליי אם תהיה בעיה, טוב?
‫מה את עושה?
‫מה קרה, דודה?
‫ישנתי. ‫-לא ישנת!
‫ארמאן!
‫-דודה, אל תצעקי, בבקשה.
‫את תעירי את כל הבניין. ‫-אז תקראי לו מיד!
‫ארמאן, אני יודעת איפה אתה מסתתר.
‫אין טעם לצעוק.
‫הבן שלך עזב לפני יומיים.
‫את חושבת שאני טיפשה, כלבה?
‫שמעתי אותו בחוץ.
‫אין איש בחוץ. ‫-תשתקי!
‫את חושבת שאני חירשת?
‫זה משחק!
‫דודה... בבקשה, אין... ‫-לכי למטבח.
‫הוא אוהב להתחבא.
‫בבקשה, דודה. את צריכה לישון.
‫קחי את התרופה שלך, בבקשה.
‫דודה!
‫לאן אלך?
‫תחפשי אותו במטבח.
‫ארמאן!
‫צא החוצה, בני.
‫אימא באה לקחת אותך.
‫אם אלך ואחפש אותו, ‫את תיקחי את התרופה שלך, בסדר?
‫ארמאן!
‫אני אביא לך קצת מים. ‫-הוא אוהב להתחבא במטבח.
‫אני הולכת למטבח. ‫-לכי!
‫אם לא אמצא אותו, תיקחי את התרופה, טוב?
‫אני הולכת למטבח.
‫אחת, שתיים,
‫נעל את הנעליים.
‫שלוש, ארבע,
‫פתח את הדלת.
‫פתח את הדלת!
‫שלוש, ארבע,
‫פתח את הדלת.
‫לכי, בבקשה. קחי את הילד איתך.
‫לכי, בבקשה.
‫תאמר לי, שוטר...
‫היא מתה לפני שלושה ימים.
‫היא כנראה גררה את עצמה ‫למטבח כדי לחפש אוכל.
‫כשהאחות הגיעה היום,
‫היא מצאה גופה.
‫גבית ממנה תצהיר? ‫-היא לא מדברת.
‫היא בהלם כנראה.
‫יש לזקנה משפחה? ‫-בן.
‫התקשרנו אליו.
‫החרא היה אמור להגיע לפני חמישה ימים. ‫הוא לא בא.
‫הוא לא בא?
‫אז הוא נתן לאימא שלו למות לבד?
‫כן, היא מתה לבד.
‫- אנוראג קשיאפ -
‫תישעני לעברי.
‫- אבקת שוקו -
‫תשתה את החלב שלך.
‫שעת סיפור...
‫- המדריך לטיפול בתינוקות -
‫- האם והילד -
‫- רייקי -
‫- היריון ולידה -
‫- המדריך של ד"ר אנאנד לטיפול בילד -
‫- עיבור -
‫- כיפה אדומה -
‫"'למה יש לך עיניים גדולות כל כך?'
‫'כדי לראות אותך טוב יותר, יקירתי',
‫אמר הקול המוזר."
‫תתקרב.
‫"'אה, סבתא', אמרה כיפה אדומה הקטנה,
‫'למה יש לך שיניים גדולות כל כך?'
‫'כדי לטרוף אותך טוב יותר!'"
‫- בדיקת היריון -
‫אנש?
‫אני מקווה שהוא לא עשה בעיות. ‫-הוא אף פעם לא עושה בעיות.
‫מתי הוא נרדם? ‫-לפני כשלוש שעות.
‫אבא...
‫הדודה תפסיק לאהוב אותי
‫כשיהיה לה תינוק?
‫בלי שטויות.
‫היא תאהב אותך תמיד.
‫אתה בטוח? ‫-כן, בטוח.
‫עכשיו לך לישון.
‫לילה טוב. ‫-לילה טוב.
‫ביי. ‫-ביי.
‫אני לא יכולה להרים אותך יותר. ‫-אבל הרמת אותי אתמול.
‫עכשיו התינוק גדל.
‫הרופא אמר שאסור לי.
‫קדימה.
‫תתקדם. אני אבוא בעוד רגע.
‫- תינוק חדש -
‫קר לך?
‫אהם?
‫עיניים עצומות.
‫עצומות.
‫ילדה טובה.
‫ילדתי היקרה.
‫מה זה?
‫למה לא גמרת את זה?
‫ילדה רעה מאוד.
‫תפתחי את הפה.
‫אחת...
‫מהר. שתיים...
‫אחרונה, אני מבטיחה.
‫תפתחי את הפה. אחרונה.
‫שלוש.
‫ילדה טובה.
‫גם אימא אוהבת אותך.
‫אנש!
‫מים.
‫תודה.
‫זה בסדר עכשיו.
‫מה בסדר?
‫היה לי כאב חד בבטן, אבל עכשיו זה בסדר.
‫מה קרה, דודה?
‫למה אתה לא ישן?
‫רק הסתכלתי עלייך.
‫למה?
‫אבא אומר שאת דומה לאימא.
‫ילד יקר.
‫זה בשביל הדוד שלך וזה בשבילך.
‫אבא. ‫-אה?
‫איך קוראים לתינוקות של ציפורים?
‫תינוק של ציפור...
‫גוזל.
‫גוזל? ‫-כן.
‫מה הם אוכלים?
‫גוזלים אוכלים...
‫תולעים.
‫תולעים? ‫-כן.
‫דודה? ‫-מה קרה?
‫יש גוזל בפנים?
‫למה לקחת את הביצה?
‫אני יכול לראות? ‫-לא.
‫הביצה נבקעת מעצמה, ואז הגוזל יוצא.
‫אם תשבור אותה, האפרוח ימות.
‫אסור לנגוע בביצים של ציפורים.
‫שלום. ‫-שלום.
‫הוא ישן?
‫לא, רואה טלוויזיה.
‫שלום.
‫אנש, בוא נלך.
‫אם אתה מאחר, הוא יכול לישון כאן.
‫את לא גרה פה לבד, את יודעת.
‫קדימה, לך.
‫התיק שלו...
‫תודה.
‫ביי, דודה. לילה טוב.
‫שים את חגורת הבטיחות.
‫אני מצטערת. אני מצטערת, אימא.
‫להתנצלות אין משמעות.
‫יום אחד זה יקרה לך, ניהה.
‫מישהו ייקח ממך את הילד שלך.
‫את לעולם לא תהיי אימא.
‫אמרתי לך הרבה פעמים לא לנגוע בביצי הציפור.
‫אם את נוגעת בהן, הציפור נוטשת אותן.
‫אבל את מסרבת להקשיב.
‫זאת כבר פעם שלישית.
‫ואם מישהו היה עושה לך את זה? ‫-אני מצטערת.
‫רק הסתכלתי עליה. ואז החזרתי אותה.
‫ביי. ‫-ביי.
‫דודה!
‫דודה?
‫סליחה.
‫אנש...
‫עכשיו הדודה תאהב רק אותי.
‫אתה עדיין ער, אנש?
‫- דיבאקאר באנרג'י -
‫הרכבת הגיעה באיחור של ארבע שעות.
‫נהג הריקשה הוריד אותי במרחק ארבעה ק"מ.
‫הוא אמר שזאת הליכה של עשר דקות לביסגרה.
‫אני צועד פה כבר חצי שעה.
‫רק רגע.
‫העבודה הזאת עוד תהרוג אותי.
‫מה שלום הילדים?
‫תעשי לה עיסוי.
‫הלו?
‫הלו.
‫בן, זאת ביסגרה? ‫-כבה את האור אם אתה רוצה לחיות.
‫אם תראה משהו, אל תזוז.
‫כשאומר לך לרוץ, תרוץ.
‫רוץ!
‫תיכנס!
‫הוא בא עם משלחת ההצלה!
‫את מי הבאת הביתה, אידיוט?
‫הוא מדבר.
‫הם משתנים בכל יום.
‫אם הוא היה אחד מהם, עוד הייתי עומד פה?
‫בוא נלך. ‫-לאן?
‫איפה משלחת ההצלה?
‫איזו משלחת... ‫-לא פגשת את בן הדוד צ'נקי?
‫מי זה צ'נקי? מי...
‫למה אתה משתיק אותי?
‫מה קורה?
‫אין חשמל. אין שום אנשים...
‫מורידים אותך ארבעה ק"מ מפה.
‫אין קליטה!
‫מה קורה?
‫תקראו למישהו מבוגר.
‫קדימה. תקראו לאבא שלכם.
‫עכשיו גם הוא ימות.
‫תניחי את זה, ילדה.
‫בסדר?
‫את עוד תפגעי במישהו.
‫איפה אבא שלכם?
‫אתה לא רוצה לפגוש את אבא שלה.
‫אז קח אותי לאבא שלך, בן.
‫הם אכלו את אבא שלו.
‫ילדה...
‫ככה לא מדברים על אנשים מבוגרים.
‫נכון? ‫-דוד...
‫זאת האמת. אכלו אותו.
‫אכלו?
‫מי אכל?
‫אבא שלה.
‫דוד, בבקשה!
‫-זוזו!
‫דוד, בבקשה!
‫אני צריך לפגוש מבוגר. ‫-לא נשאר אף אחד.
‫עזוב אותי, ילד.
‫דוד, בבקשה.
‫-ילדה, בבקשה!
‫דוד, בבקשה! ‫-ילדה, בבקשה.
‫אבא.
‫זה היה הקול של אבא שלך?
‫הוא רעב.
‫מה הטעם לצרוח עכשיו?
‫הם אכלו את כל ביסגרה.
‫"אכלו את כל ביסגרה"?
‫אני האחרון שנשאר בחיים.
‫אנחנו שני האחרונים שנשארו בחיים.
‫צ'נקי היה פה עד אתמול, אבל...
‫הוא עזב.
‫הוא יצא לכביש הראשי להביא את המשטרה.
‫אמרתי לו לא ללכת, אבל הוא הלך בכל זאת.
‫הוא חשב שצ'נקי שלח אותך להציל אותנו.
‫אבל אתה לא יכול.
‫מה הוא אומר על אבא שלך?
‫שהוא אכל את כולם בביסגרה?
‫הוא תמיד לא מספר את כל הסיפור. ‫-מי התחיל?
‫מי התחיל את זה?
‫דוד, אבא שלה היה הראשון שאכל.
‫ואז...
‫ואז הצטרף מפקד המשטרה של סוגרה ‫ואז הדודים שלה,
‫ואז סוגרה כולה הצטרפה.
‫ואז תושבי סוגרה התרגלו לאכול אותנו.
‫סוגרה? המקום שבו הרכבת הורידה אותי?
‫אלא איפה היא תעצור?
‫צריך לרדת בסוגרה כדי להגיע לביסגרה.
‫ביסגרה היא חלק מסוגרה.
‫איך זה ייתכן?
‫אתם לא באים לסוגרה כדי לסיים תיכון?
‫אז לאן נלך?
‫אתם לא נולדים בביה"ח בסוגרה?
‫כן, כי אין לנו בית חולים פה.
‫דוד... ‫-מספיק לדבר.
‫תשתקי כבר!
‫החלב מלפני יומיים. הוא קצת מקולקל.
‫אם אתם כאן כמה שבועות, איך השגתם את החלב?
‫יש רפת מאחור.
‫הוא יוצא לחלוב כשיש לו הזדמנות.
‫הם לא אוכלים את הפרות?
‫האנשים מסוגרה? ‫-כן, הם.
‫הם מעדיפים את הבשר של תושבי ביסגרה.
‫למה הם לא אוכלים אותו...
‫כשהוא יוצא לחלוב?
‫קשה לתפוס אותו.
‫תרגיש פחות רעב אם תעשה ככה.
‫איך הם אוכלים אנשים?
‫ככה.
‫דוד, אני הולך להביא החלב.
‫אל תפחד, בסדר?
‫רק תזכור...
‫אם תזוז, הם יראו אותך.
‫אם תדבר, הם יראו אותך. ‫-לא...
‫כולנו נצא החוצה יחד, עכשיו,
‫אל הכביש הראשי.
‫נתקשר, נשלח הודעה... הכול יהיה בסדר.
‫זה מה שאבא שלי אמר! ‫-מה?
‫זה מה שאבא שלי אמר! ‫-מה הוא אמר? תקשיב לי.
‫אבא אמר... ‫-תקשיב לי.
‫זה לא ג'ונגל!
‫שיט!
‫זה בשביל הביטחון שלנו.
‫לעזאזל עם הביטחון שלך.
‫הוא נהנה מזה.
‫מה שהם אוכלים, מה שלא...
‫מה שהם יכולים לראות, מה שלא...
‫החלב הוא רק תירוץ לצאת.
‫כשהם אכלו את ההורים שלו,
‫הוא הסתכל עליהם.
‫אל תסמוך עליו, דוד.
‫הוא תמיד לא מספר את כל האמת.
‫שטויות!
‫את מסוגרה.
‫למה את לא אכלת אותו?
‫ראיתי את אבא שלי אוכל אותם.
‫באתי יחד איתו לביסגרה.
‫ראיתי את זה קורה.
‫מאז איבדתי את התיאבון.
‫אין לי חשק לאכול.
‫תיכנס.
‫הפרה מתה.
‫היא לא אכלה כבר כמה שבועות.
‫אם הוא יכול לצאת, למה אנחנו לא?
‫לא תצליח להישאר בחיים.
‫שתוק!
‫מטרד כחוש שכמוך!
‫מספיק עם השטות הזאת!
‫לעזאזל עם זה!
‫העבודה הארורה הזאת.
‫"אכל את אבא שלי.
‫תאכל בצל נא ותשתה חלב מקולקל."
‫גברת?
‫איפה אמצא את המשרד לפיתוח הנפה?
‫גבירתי?
‫אל תזוזי!
‫אדוני!
‫משהו זדוני קורה שם בחוץ.
‫הילדים בסכנה, אדוני.
‫אדוני.
‫- חינוך בחדווה -
‫אדוני?
‫אדוני, בבקשה, אדוני.
‫למה באתם לכאן? ‫-בבקשה, דוד...
‫אל תעזוב אותנו, בבקשה. ‫-תיכנס פנימה.
‫תיכנס פנימה. ‫-למה?
‫רק תיכנס פנימה.
‫תנעל אותה.
‫כולם כאן יצאו מדעתם?
‫עכשיו סיפרתי למישהו מה קורה, ‫והוא רק קם ויצא.
‫למי סיפרת? ‫-יש כאן בית ספר לעיוורים?
‫המורה היה כאן.
‫דוד...
‫המנהל.
‫מכאן?
‫מביסגרה?
‫היו גם כמה אנשים מביסגרה ‫שאכלו אנשים כדי שיחוסו עליהם.
‫מה זאת אומרת, יחוסו עליהם?
‫הם לא אוכלים את אלה שאוכלים אנשים בעצמם.
‫בהתחלה הם מתעוורים.
‫אחר-כך הם לא יכולים לצוד לבד.
‫כאן אבא שלי אכל את המורה לגיאוגרפיה.
‫זאת הייתה הפעם הראשונה.
‫אחר-כך הכול השתנה.
‫למה הוא אכל אותו?
‫אבא שלה רגזן. זאת הסיבה.
‫למה המורה היה חייב לומר,
‫"זה בית ספר, לא תהלוכה בסוגרה"?
‫למה אבא שלך התעקש שאנחנו צריכים ‫לקבל רשות מסוגרה כדי לגור בביסגרה?
‫אבא חבר מועצה בסוגרה.
‫אתם צריכים את רשותו. ‫-אז אבא שלך...
‫אבא...
‫אבא, בבקשה, אל תאכל אותנו.
‫נצטרך להישאר כאן מעכשיו והלאה.
‫אנחנו בני אדם.
‫הם חיות.
‫יש לנו יותר תבונה...
‫הם עומדים על המשמר.
‫תקשיב.
‫אתה ילד חכם, נכון?
‫אתה יודע עליהם הכול.
‫מה אמרת קודם?
‫מה זה היה? אם נזוז...
‫הם יראו אותנו. ‫-יופי.
‫מה עוד?
‫אם נדבר...
‫הם יראו אותנו. יופי.
‫מה עוד?
‫אם נאכל...
‫יהיה לנו הריח שלה.
‫אולי הם יחשבו שאכלנו אותה.
‫הם לא אוכלים את אלה שאכלו אנשים.
‫ילדים!
‫הם אכלו את הילדים!
‫הילדים!
‫- אנשי העל מסוגרה -
‫מה קרה לו?
‫היי!
‫הם אכלו את הילדים.
‫מי אכל אותם? מי?
‫ספר לנו מה קרה.
‫תירגע. ‫-הם אכלו את הילדים.
‫איפה הילדים? ‫-שם.
‫כאן? בביסגרה?
‫העיירה הזאת ריקה כבר חודש, דוד.
‫אתה בסדר? הלכת לאיבוד?
‫קדימה, תאכל.
‫אתה צריך להתחזק. קדימה.
‫זאת מנה מיוחדת של סוגרה.
‫מה הביא אותך לבית הספר של ביסגרה?
‫הייתי צריך להגיש דוח.
‫יותר מדי ילדים נכשלים.
‫כאלה הילדים בביסגרה.
‫אפילו המנהל שלהם עבר לביה"ס בסוגרה.
‫אתה רואה?
‫תוכנית הלימודים השתנתה.
‫העיירה נראית כאילו נשרפה.
‫מי שמשחק באש סופו להישרף.
‫אל תזכיר את ביסגרה.
‫הבוס איבד את הבת שלו במהומות שהיו שם,
‫למרות שהיה חבר מועצה.
‫אל תדאג.
‫אתה מוגן.
‫אתה איתנו עכשיו.
‫איש לא יכול לנגוע בך.
‫אתה אוהב היסטוריה?
‫סוגרה הייתה פעם מכרה של אבני בוחן.
‫היא הייתה עיר הבירה של כל המדינה הזאת.
‫כמובן, אדון.
‫אנחנו נחזיר אותה לגדולתה.
‫- קאראן ג'והאר -
‫- הסבתא הכי טובה בעולם -
‫אני קשור מאוד לבית הזה. ‫-כן, הוא יפהפה.
‫סבתא שלי בנתה אותו. ‫-יפה.
‫אז למה נישואים בשידוך?
‫טוב, שאלות ישירות תמיד מפחידות אותי.
‫למה?
‫לא משנה מה התשובה, ‫היא תמיד נשמעת כמו תירוץ.
‫אוקיי, סליחה על הישירות שלי.
‫עקבתי אחרייך ברשתות החברתיות.
‫אוקיי.
‫דרך פייסבוק גיליתי שיש לך הרבה חברים.
‫באינסטגרם ראיתי שאת יפה מאוד.
‫בטוויטר נודע לי שאת... ‫-שאני?
‫שאת מבריקה, אבל ממש מבריקה.
‫אז זה לא מסתדר לי.
‫טוב,
‫תרשה לי לומר לך שאנשים שנראים ממש מבריקים
‫הם טיפשים להחריד בחיים האישיים שלהם.
‫אה, אני רואה.
‫מצחיק.
‫אבל...
‫אתה יודע, אני ממש גרועה ‫בזיהוי אופי של אנשים.
‫לפרט או שאתה תברח?
‫יש לי כל הזמן שבעולם. תמשיכי, בבקשה.
‫אז החבר הראשון שלי...
‫בוא רק נאמר שהוא כבר גר במכון בגמילה.
‫החבר השני שלי בגד בי. ‫-אה, אני מצטער.
‫לא, אל תצטער.
‫אני עצמי שקלתי לבגוד בו.
‫אבל נודע לי על הרומן שלו קודם. ‫-אירה.
‫והחבר השלישי שלי... ‫אתה היית מוצא חן בעיניו יותר ממני.
‫אני מוצא חן בעינייך?
‫שאלה ישירה.
‫אבל עכשיו תורי.
‫למה נישואים בשידוך?
‫לפרט או שתברחי?
‫באמת...
‫הנה אתם.
‫בדיוק עמדנו להוציא משלחת חיפוש.
‫אז...
‫מה פסק הדין?
‫אשם.
‫אני לא יודעת לגבי שניכם, אבל, אירה...
‫אני אוהבת את ההורים שלך.
‫הם אנשים שתקנים כל כך.
‫אני אוהבת שתקנים.
‫בכל אופן, קחו את כל הזמן שאתם צריכים.
‫אחרי הכול, אי אפשר לקבל ‫החלטה כזאת גדולה על כוס תה.
‫בהחלט.
‫כל כך מדויק.
‫מתה על זה.
‫וכאשר תחליטו,
‫אז נצטרך רק לבקש רשות מסבתא.
‫איפה סבתא, דרך אגב?
‫למרבה הצער, היא מתה לפני 20 שנה.
‫אה, אני מצטערת.
‫אז איך נקבל את רשותה?
‫אני אדבר איתה. ‫-אה?
‫אני אדבר איתה.
‫- כעבור ארבעה חודשים -
‫אירה!
‫מישה! אלוהים אדירים!
‫אלוהים!
‫בנות, תנו לי רגע, בבקשה.
‫מישה, אני כל כך שמחה שאת כאן, סוף סוף.
‫כמובן, מותק.
‫תזכרי, הבטחתי להגיע לכל החתונות שלך.
‫כלבה!
‫ותראו אותך, כוכבת ברשתות החברתיות.
‫משפיעה, מותק. תדייקי, בבקשה.
‫אבל עזבי אותי. תראו אותך! כל כך מגונדרת.
‫ו... רק רגע. זה לא קרה מהר מאוד?
‫למה החיפזון הגדול?
‫זיון טוב?
‫טוב,
‫לא רע.
‫האשטאג, לדרוב יש גרוב.
‫היי, תקשיבי.
‫קראתי את המיילים שלך.
‫קצת דאגתי.
‫גם אני מדברת עם עצמי,
‫שזה די מוזר,
‫אבל טוק שואו עם סבתא מתה ‫זה כבר קצת פריק שואו.
‫לא, זה לא ככה.
‫דרוב היה קשור מאוד לסבתא שלו.
‫היא סוג של שמיכי בשבילו.
‫כן, אבל עכשיו יש לו סדין סקסי.
‫טוב, אני רק מקווה ‫שיחסים חדשים ישנו הרגלים ישנים.
‫ואני מקווה שהוא יקבור אותה סוף סוף.
‫כן.
‫נוחי בשלום, סבתא.
‫מישה...
‫זאת החתונה שלך, אחותי! ‫-את כזאת דרמה קווין.
‫אני רואה אותך...
‫שאנטי מא, איזו חתונה יפה. ‫-אהם.
‫אירה נראית נפלא.
‫לא יכולתי להסיר ממנה את העיניים.
‫גם אני.
‫סבתא תמיד אמרה ‫שאסור לסמוך על אישה עם אף מחודד.
‫אף מחודד?
‫את מתכוונת, עם כוונות רעות?
‫"כוונות"?
‫על זה רק סבתא יכולה לספר לנו.
‫קדימה, לכי לישון.
‫לא בדיוק המשחק המקדים שציפיתי לו.
‫אני תמיד מקשיב לשיר הזה כשאני מאושר.
‫אה.
‫יש עוד משהו שצריך להדאיג אותי?
‫רק אני.
‫זה סוג של משחק תפקידים? ‫אתה בתפקיד הכלה הביישנית?
‫אירה... ‫-"אירה"...
‫למה אתה כל כך מגושם? היית נמר אצלי בבית.
‫מה קרה עכשיו? ‫-אבל זה הבית שלי.
‫כן, אז מה השתנה?
‫הכול.
‫אני אוהב אותך, אירה.
‫גם אני אוהבת אותך.
‫תזכרי את זה תמיד.
‫כן, דרוב.
‫אירה... ‫-כן.
‫כן, דרוב.
‫אה, דרוב. ‫-אה, סבתא.
‫דרוב. ‫-אה, סבתא.
‫סבתא.
‫כן, סבתא. ‫-כן, סבתא.
‫סבתא. ‫-סבתא?
‫סבתא.
‫סליחה, לא שמעתי אותך נוקשת.
‫היינו קצת עסוקים.
‫סליחה?
‫סבתא, אל תהיי שובבה.
‫כן, טקס החתונה היה נחמד.
‫כן, אוקיי.
‫אוקיי.
‫לילה טוב.
‫אה, מתוק.
‫סבתא אומרת לילה טוב. תאמרי לה לילה טוב.
‫אה?
‫רק תאמרי לילה טוב.
‫למי, דרוב?
‫למי אומר לילה טוב? אני לא רואה שום אדם.
‫לא, אל תכעסי, סבתא.
‫היא חדשה כאן.
‫היא תבין בקרוב.
‫לכי. כן.
‫לילה טוב, סבתא.
‫לילה טוב.
‫מה הקטע?
‫בסה"כ היית צריכה לומר "לילה טוב". ‫-אתה מטורף לגמרי, דרוב?
‫את יודעת מה? אני באמת מטורף.
‫לילה טוב!
‫אה, אני ממש מצטערת.
‫רק נבהלתי, דודה. אני ממש מצטערת.
‫אני מצטערת, דודה.
‫דודה...
‫את בסדר?
‫אני מצטער, יקירתי.
‫היא ישנה.
‫גם את צריכה לישון.
‫לילה טוב.
‫אז רגע, אני רוצה להבין...
‫אימא שלו גופה, סבתא שלו רוח רפאים, ‫ובעלך הוא שמוק.
‫את חושבת שזה מצחיק, מישה?
‫אני אומרת לך, שמעתי רעש...
‫כמו רעש של מקל הליכה.
‫זה בית ישן, מותק.
‫כל דבר שם חורק.
‫איך הדלת נפתחה? ‫-הרוח.
‫זאת הייתה הבריזה, יקירתי.
‫ברור שזה הדבר היחיד שזז אצלכם אתמול בלילה.
‫תהיי רצינית, בבקשה.
‫תהיי רצינית את.
‫את מדמיינת דברים. אין רוחות רפאים.
‫שבי ודברי איתו על זה.
‫תטפלי בבלגן הזה, אחותי.
‫אני חושבת שאני צריכה לעשות את זה. ‫-כן, את צריכה.
‫לפחות בשביל הסקס.
‫סליחה.
‫סליחה. לא התכוונתי...
‫התעכבתי במשרד.
‫אירה...
‫אני ממש מצטער על אתמול בלילה.
‫בסדר?
‫אני קצת רגיש מדי בעניין סבתא.
‫דרוב, בבקשה.
‫אני יודעת שאתה אוהב מאוד את סבתא שלך.
‫אני מבינה את זה, טוב?
‫ואני רוצה שתדע שמאז שנפגשנו,
‫זה היה מדהים.
‫הייתי ברקיע השביעי ו...
‫התאהבתי בך בטירוף, דרוב.
‫גם אני.
‫אבל אני לא מבינה את העניין הזה עם הסבתא.
‫זה לא בריא, דרוב.
‫מה לא בריא?
‫כלומר, יש לך מערכת יחסים עם אישה שמתה.
‫סבתא לא מתה, אירה.
‫בבקשה, קצת אמונה, למענך.
‫לעזאזל, דרוב. הוא מתה!
‫כל זה ישפיע על היחסים בינינו.
‫תראה, אני יודעת שזה קצת קיצוני,
‫אבל יש לי הצעה.
‫למה לא נקנה בית חדש?
‫מקום קרוב לכאן.
‫בוא ננסה למשך שנה, בבקשה.
‫חיים משלנו, יחד.
‫זיכרונות משלנו.
‫רק...
‫אתה ואני.
‫אוקיי.
‫זה רעיון טוב.
‫אני חושב שזה...
‫זה רעיון ממש טוב.
‫בית חדש, מערכת יחסים חדשה, אנרגיה חדשה.
‫אה, אירה, בואי נעשה את זה.
‫בואי...
‫נעשה את זה. ‫-נעשה את זה.
‫אז מתי?
‫רק סבתא יכולה לומר.
‫נכון?
‫בדיוק דיברנו,
‫ואירה חושבת שאנחנו צריכים לעבור לבית חדש.
‫אירה חושבת שזה יהיה טוב בשבילנו.
‫דרוב... ‫-זה יהיה קרוב לכאן,
‫ולשם שינוי, אני אבוא לומר לך לילה טוב.
‫מה את אומרת, סבתא?
‫סבתא...
‫עושה פרצוף...
‫אהם?
‫קוקו!
‫אני רואה אותך.
‫קוקו, סבתא.
‫זה לא נכון, סבתא.
‫היא באמת נחמדה.
‫היא לא כמו האחרות.
‫רק תני לה קצת זמן.
‫את תאהבי אותה.
‫בסדר? חברים?
‫לילה טוב, סבתא.
‫בואי נלך.
‫אני רואה אותך...
‫זה החדר של סבתא.
‫כן, רק יצאתי לטייל.
‫יש גן ענק בחוץ.
‫הנה...
‫טיילי.
‫בוקר טוב, גבירתי.
‫שוב מטיילת? ‫-שאנטי, נכון?
‫שאנטי מא.
‫שאנטי, כמה זמן את עובדת בבית הזה?
‫כמספר השיניים שיש לי בפה.
‫שלושים ושתיים.
‫אם כך, בוודאי הכרת את סבתא היטב.
‫הכרתי מצוין.
‫איזה מין אדם היא הייתה?
‫היא אישה מדהימה.
‫העיניים שלה מכשפות אותך.
‫אנשים מוקסמים ממנה.
‫ודרוב? ‫-היא אוהבת אותו יותר מהחיים.
‫דרוב הוא החיים שלה.
‫אפילו אחרי המוות?
‫מה קרה, שאנטי?
‫מה קרה?
‫דרוב וסבתא
‫נהגו לשחק בכל ערב.
‫במה הם שיחקו?
‫קוקו. ‫-אני רואה אותך.
‫וערב אחד, דרוב דחף את סבתא בטעות...
‫והיא נפלה במדרגות.
‫כל עצמותיה נשברו מהנפילה.
‫הברכיים שלה קרסו.
‫היא לא הייתה מסוגלת לשבת או ללכת.
‫היא רק שכבה במיטה.
‫רק לי היא הרשתה לראות אותה.
‫היא נתנה לישו להיכנס לחייה.
‫היא אימצה דת חדשה.
‫למרות כל הכאב והדיכאון שלה,
‫היא אזרה את כל כוחה בכל לילה ויצאה ממיטתה,
‫וכשהיא אוחזת במקלה, היא באה לחדרו של דרוב
‫רק כדי לשמוע את שלוש המילים האלה...
‫"לילה טוב, סבתא."
‫איך היא הלכה לעולמה?
‫היא לא הלכה לעולמה.
‫היא רק מתה.
‫אבל איך?
‫שנייה אחת.
‫הלו?
‫תשמעי, אירה. עשיתי מה שביקשת.
‫עשיתי בדיקת רקע מקיפה.
‫זאת משפחה רגילה לגמרי.
‫מכובדת בקהילה, משגשגת בעסקים,
‫ויש כביש על שם סבתא.
‫אז אני חושבת שאת קצת פרנואידית.
‫באמת?
‫"היא לא הלכה לעולמה.
‫היא רק מתה."
‫"סבתא לא מתה, אירה."
‫פאק!
‫פאק! פאק!
‫את מתה! את אינך! תפסיקי לשחק איתי משחקים!
‫המשפחה הזאת מטורפת לגמרי!
‫אם את כאן, תראי את עצמך.
‫תראי לי את פנייך!
‫תראי לי את פנייך, לעזאזל!
‫את יודעת מה? אני אכה אותך בפנים במקל שלך!
‫פאק! פאק!
‫לכי לעזאזל, סבתא!
‫לכי לעזאזל, סבתא.
‫זה היה מדהים.
‫אהם.
‫סליחה, הייתי קצת טרוד היום.
‫למה?
‫סבתא לא באה לכאן לומר לילה טוב.
‫למה היא לא באה?
‫היא כנראה ישנה... סוף סוף.
‫אל תתבדחי על סבתא שוב לעולם.
‫אוקיי?
‫תודה.
‫דרוב בני...
‫למה אתה כל כך שקט?
‫אימא...
‫בפעם הראשונה מזה 20 שנה, ‫סבתא לא באה לאחל לי לילה טוב.
‫את בסדר?
‫כן. אני חושבת שזאת רק עווית.
‫את בסדר?
‫כן, אני אהיה בסדר.
‫אני הולך לעבודה.
‫אני אתקשר מאוחר יותר.
‫מה קרה? ‫-תודה, שאנטי.
‫יש לי כאב מוזר בבטן.
‫תשכבי.
‫הכול יהיה בסדר.
‫בסדר.
‫זה כואב מאוד.
‫זה בסדר.
‫תשכבי.
‫תנסי להירדם. הכאב יירגע.
‫תנסי להירדם.
‫רוצה לשמוע סיפור?
‫לספר לך סיפור?
‫לא סיימתי לספר לך את הסיפור על סבתא.
‫מה שקרה הוא שהכאב הלך והתגבר עם השנים,
‫בדיוק כמו הכאב הזה.
‫סבתא כבר לא הייתה מסוגלת לשאת אותו.
‫היא התחננה בפניי שאשים סוף לסבלה.
‫איך יכולתי לסרב לבקשה של המעבידה שלי?
‫היא אמרה לי לטחון זרעי קיקיון ‫ולהכניס אותם לארוחת הבוקר שלה.
‫כן, לארוחת הבוקר שלה.
‫כדי שאיש לא יגלה.
‫ואני עשיתי כבקשתה.
‫אני רואה אותך.
‫למה?
‫כי עכשיו את בעולם שלי.
‫ברוכה הבאה.
‫דרוב ילד טוב מאוד.
‫נהגתי ללכת בבקרים...
‫היי, אירה. סבתא ממש מתוקה.
‫יברך אותך האל, ילדתי. בשם האב, הבן...
‫דרוב תמיד אהב את סבתא.
‫רק תשחררו אותי מכאן.
‫דרוב לא עשה שום דבר רע.
‫גם לאנשים האלה לא הייתה שום אמונה.
‫הם רצו לראות את פניי.
‫את רואה? תסתכלי על הפרצוף המזוין שלי.
‫בסך הכול הייתי צריכה לשמוע...
‫"לילה טוב, סבתא."
‫לילה טוב, אירה.
‫בואו.
‫קוקו.
‫אני רואה אותך.
‫עברית: נעמי מאזוז