FRANSKA PYRENÉERNA
Skumt.
Vänta här.
Paul?
Fyll väskorna och ta två kartonger.
Ta dem till Atef.
Snabba på!
Ta den andra.
Kom igen!
ENHETEN
Hallå?
Okej.
Vi ses snart. Tack.
Okej...
Pappa.
Ursäkta att jag ringde så sent.
-Det är väl det morfäder är till för? -Ja.
Är det allvarligt?
Kanske.
Jag säger till om jag kan hämta henne från skolan.
Gör det. Annars måste jag ställa in lunchen.
-Okej. -En sak till.
När du fattar vissa beslut
-måste du beakta konsekvenserna. -Okej. Nästa gång ordnar jag det.
-Oroa dig inte. -Hur är det med Marcos?
Marcos... mår bra. Vi mår bra båda två, pappa.
-Carla. -Vad är det?
-Var försiktig. -Okej.
Abdel Kader Maalouf.
Vi kände igen honom
från övervakningsfilmer tagna nära explosionen.
Två dagar senare är han på en bensinstation i Montpellier
med två personer som vi inte har identifierat.
Han åkte antagligen med en buss på väg till Nice,
men av nån anledning
-ändrade han sig. -Varför?
För några timmar sen stals sprängmedel
från ett stenbrott i Pyrenéerna
nära den spanska gränsen.
Vi kan inte bevisa att det var han.
Precis.
Men de skar halsen av vakterna,
vilket inte tyder på vanlig brottslighet.
Nej.
Carla, du måste ta i beaktande att de kan ha tagit sig in
-eller tänker ta sig in i Spanien. -Med sprängmedel.
-Jag behåller bilderna? -Visst.
Bra jobbat.
FRANSKA PYRENÉERNA.
Det var den sista.
Är du säker på att de inte exploderar i ett gupp?
Oroa dig inte. Utan en detonator händer ingenting.
-Lita på mig. -Okej.
Åk om några dagar, när allt har lugnat ned sig.
Lämna bilen här.
Lägg nycklarna på hjulet. Okej?
Okej.
-Frid vare med dig. -Och med dig.
Myaz!
Allah är den störste.
Jag uppmanar alla bröder att slå till mot Spanien.
-Vem skickade det här? -Nasser.
Det är dags att ge tillbaka deras bomber.
Vidarebefordra den till mig.
Nasser borde vara försiktigare.
Vad ska du med den till?
Låt honom vara.
Han är så korkad. Han kommer att åka dit för det här.
Vad menar du?
Radera meddelandet. Nu!
Berätta inte dina planer för nån. Planera och agera bara.
Strunta i det.
Allah är den störste.
Visst, men hur länge har vi hållit på med det här?
Berätta nåt jag inte vet. Jag...
Jag bryr mig inte. Skicka hit det när du får tag på det.
Ja, tack. God kväll.
-Vad händer, chefen? -Hej.
Du har väl hört? Vi måste sätta fart.
Förutom Nadims uttalande har vi en aktiv cell
-på väg mot Spanien. -Kaffe?
Nej.
Kom igen, du läste också CNI-rapporten.
Al Garheebs son Nadim har ingen makt, så vitt vi vet.
Och vi vet inte om Kader är i Spanien.
Två tillfälligheter, en stark misstanke. Vi måste vara först.
-Jag vet vad vårt jobb är. -Okej.
Men inrikesdepartementet vill ha en analys.
Vi kan inte förlita oss på föraningar och tillfälligheter.
Är du rädd att ledningen tror att vi provocerade fram
repressalier med Al Garheebs gripande?
Hör på... Om Frankrike säger
att Toulouse-terroristerna kan vara i Spanien,
så tar vi det på allvar.
Men vi kopplar dem inte till Al Garheeb utan bevis.
Se inte på mig så där.
Jag kan inte be inrikesministern att sätta in armén
-utan att visa på ett reellt hot. -Inte armén,
men vi kan be om resurser och personal.
-Det är ett allvarligt hot. -Kom igen, Carla.
Jag förstår. Jag är på din sida.
Det är bra att förbereda sig på det värsta, men det behöver inte hända.
Inte? Jo, i det här fallet.
Det är mitt jobb att förbereda för det värsta.
-Jag måste ligga steget före. -Du har en dotter.
Jag har en 16-årig dotter
och den här jäveln låter oss inte sova. Så här gör vi.
Särskilt du.
Åk hem och sov. Jag vill ha dig skärpt i morgon.
Njut lite nu. Vi skördade en seger.
-Njut lite... -Ja visst.
SPANIEN
Han berättar inte ett skit.
Vad gör vi här?
Lugn. Det är bra att han inte berättar nåt.
Allt kommer att gå bra.
Du blir en kändis. De andra bröderna kommer att prata om dig.
Ner med dig!
Ser du?
-Jag har inte glömt bort dig. -Än sen?
-Hur mår du? -Dåligt.
Blir du illa behandlad?
Det är ett fängelse. Jag är oskyldig.
Det är en ungdomsanstalt. Långt ifrån ett fängelse.
Det luktar illa.
Okej, var skulle du vilja vara? Hemma?
Med tanke på problemen med din mor
är hem inget bra alternativ.
Det suger.
Kvällen hemma hos Hakim...
Nämnde de en plats, en person
eller nåt annat som kan hjälpa oss?
De finns andra ställen.
Jättefina om man gillar lantlivet, men...
man måste jobba, och...
det luktar koskit.
Vad hände med din far?
Han dog i en ETA-attack när jag var åtta.
Jag var också vilsen i din ålder. Väldigt vilsen.
Men det finns utvägar.
Du ska nog hitta din plats i världen.
Kanske bättre än jag, som blev...
en snut, som min far.
Jag förstod inte så mycket.
Det var en annan dialekt - det var därför de pratade när vi var med.
Men jag vet att Hakim berättade
för den gamle mannen om en golfbana.
Nu snackar vi allvar.
En höjdare inom IS,
en av världens mest eftersökta personer, är hemma hos dig,
-och du vet inte vem han är? -Jag är en god muslim.
Och en god muslim hjälper alla som behöver hjälp.
Du är ingen god muslim, Hakim.
Okej...
Du går runt och plockar upp tiggare.
Och när du gör det, för du gör det så ofta,
så har du dem i källaren.
Nej, förlåt.
I ett dolt rum
i din källare.
Men först ger du dem en rundtur på golfbanan, eller hur?
Hakim.
Du åker dit för att ha lurat dit flickorna.
Men som en av Salah Al Garheebs medhjälpare...
spelar du i den högsta ligan.
Du får ett strängt straff.
Om du har tur, vill säga, och USA inte begär dig utlämnad.
Har du hört talas om amerikanernas förhörsmetoder?
Du lär gilla dem.
Gör mig en tjänst och säg mig:
Vad gjorde han hos dig?
Jag var bara gästvänlig.
Är vi klara?
Är det er strategi?
"Jag var bara gästvänlig", om och om igen i rätten?
I så fall önskar jag dig lycka till.
Dagarna är väldigt långa här, Hakim.
Och folk här gillar inte din sort.
Förr eller senare måste du gå över gården eller ta en dusch...
Är du klar?
-Va? -Är du klar?
Nu är jag det.
Hakim...
Nu går vi.
Jag är en fredlig man.
Din jacka är full av hår.
Sergios "barn".
Vår prioritet är att ta reda på vem han träffade på golfbanan.
I morgon ska jag till Melilla med gänget.
Vill du träffa Lúa först?
Självklart.
Jag tänkte att hon kunde äta middag med mig i kväll.
Visst, när du vill.
Jag måste faktiskt prata med dig.
Vi måste fixa konfirmationen ihop. Jag klarar det inte själv.
Om du ordnar banketten, så gör jag resten. Gästerna...
Jag måste leta lägenhet på min lediga tid.
-Kom igen, Marcos. -Jag sa ju att det var olägligt nu.
Och det var inte jag som gav henne idén om konfirmation
-och allt det där religiösa. -Alla barn gör det.
-Hon vill konfirmera sig, och... -Carla.
Jag vet inte varför jag måste sova med hundar
i stället för att vara hemma med min fru, min dotter, min familj.
Strunt i det, Marcos. Jag tar hand om allt.
Det är nåt skumt med den där.
Varför anlita en advokat?
Han erbjöd sina tjänster. Han gör allt för att vara med i tv.
Skugga honom.
Vi får prata sen.
Frid vare med dig.
Må Guds frid och barmhärtighet vara med dig.
-Hur står det till? -Bra.
Jag är sergeant Salek. Jag kände din far.
Han är en stor man.
Hans son är välkommen här.
Här står du under Boko Harams beskydd.
Femstjärnigt hotell.
-Den här vägen. -Tack.
Ni ska gå till moskén varje dag.
För att observera.
Ta reda på vad folk tycker om Nadims uppmaning. Okej?
Avslöja varken för- eller efternamn.
Ingenting. Okej?
Okej.
Där är det.
Gå.
Frid vare med dig.
-Hur är det? -Bra. Välkommen.
Frid vare med dig.
Välkomna.
-Ramón, hur är det? -Bra.
-Allt väl här? -Ja.
Tjena, grabben.
Du gör din grej, okej?
Och du gör din.
God morgon.
Hur är läget?
Hur är det, Marcos?
-Jag fick just ditt meddelande. -Jag informerar dig.
Avlyssningen av Al Garheebs advokat gav ingenting.
Han är försiktig på telefon. Avslöjar ingenting.
Och han talar inte arabiska.
Han anlitar tolkar för att prata med Al Garheeb
och han byter ut dem hela tiden. En ny varje gång.
Så att ingen ska ha all information.
-Precis. -Okej.
Vi kollar upp tolkarna och försöker lägga pusslet.
-Okej. -Bra.
Här är samtalsutskrifterna.
-En sammanfattning? -Lite lektyr till resan.
-Ta reda på vem som anlitade honom. -Det ska jag.
Du skrev väl det här?
Tar du med dig den där luntan till Melilla? Du hinner inte plugga där.
Vad ska jag göra? Jag ligger efter med tentorna.
Skriv ihop nån slags sammanfattning.
-Du får aldrig igen väskan så där. -Jodå.
-Den går aldrig igen. -Det gör den visst.
-Ser du? -Ditt råskinn.
Det är ingen tillfällighet.
-Det går inte ihop. -Vad ska jag göra?
Glöm Salah Al Garheeb. Koordinera sökandet efter Kader.
Jag kan inte ge dig mer folk, det skulle avslöja oss.
-Och Al Garheeb-utredningen? -Jag ger den till nån annan.
Vi måste prioritera de här hoten.
-Till Torras? -Va?
Jag såg honom på ditt kontor. Du kan inte ge det till Torras.
-Vad har det här med Torras att göra? -Jag grep honom.
Du kan inte göra allt själv, Marcos.
Jag vill att du hittar Kader.
Mitt gäng är på väg till Melilla.
Låt nån av dem åka.
Jag tar hand om Kader.
Håll mig informerad.
Självklart.
Miriam.
Allt väl?
-Ja. -Du såg så...
Inga frågor nu. Ni får åka till Melilla utan mig.
-Vad har hänt? -Jag har fått andra uppgifter.
Prata med mig innan ni gör nåt, men du bestämmer. Okej?
-Ja. -Det var svårt att övertyga chefen.
-Jag ska inte sabba det. -Nej då.
-Jag vill inte bli av med fallet. -Lugn.
-Du klarar det fint. -Tack, Marcos.
Dags att visa vad du går för, sötgurkan!
Redo?
Då åker vi.
Herr Mustafa, hur mår ni? Hur mår barnen?
Hur står det till? Hej.
Varsågoda. Må Gud upplysa er.
Frid vare med er.
Hur är det, broder? Hur är det med hälsan?
Du är väl ny?
Var kommer du ifrån?
Jag heter Myaz. Jag finns här om du behöver nåt.
Jag jobbar ideellt här. Jag vet att det kan vara svårt att vara ny.
Det finns ingen förnedring i att be om hjälp.
Som profeten sa, frid vare med honom:
"Den fattige är inte den som har en dadel eller två,
en munfull eller två, utan den som är för stolt för att be om dem."
Jag heter Ishak.
Välkommen, Ishak. Det här är ditt hem.
Här.
Jag finns här om du behöver nåt.
Där är Alberto.
-Välkomna. -Hur är det?
Bra.
-Hur var resan? -Bra. Händelsefattig.
Ska vi till golfklubben först, eller till högkvarteret?
Nej, först till gränsen.
Fråga dina vänner var Salah Al Garheeb korsade gränsen.
Alberto. Var diskret.
Vem som helst kommer inte in här. Bara medlemmar.
Vi vill ändå titta på övervakningsbilderna.
Då behöver ni väl ett domstolsbeslut?
Ja, men om vi slipper allt pappersarbete sparar vi tid,
och vi kan vara mer diskreta.
Vi vill inte behöva förhöra medlemmarna,
men har vi inget val...
Ja.
Jag har ett meddelande till min far.
-Frid vare med er. -Och med er.
Hur står det till?
Översätt.
Herr Al Garheeb, vi har begärt att ni släpps fri, men det är...
osannolikt att det beviljas.
VI INVÄNTAR ERA ORDER
Åklagaren är sällan storsint i såna här fall.
Vi gör vad vi kan, men vi ska inte hoppas på för mycket.
Ske Guds vilja.
Advokaten varnar för att hoppas för mycket.
"Om några dagar vet vi mer."
Och tolken översatte korrekt. Det var allt.
-Var det allt? -Ja.
Inte en chans.
De kommunicerar på nåt annat sätt. Helt klart.
Vårt försvar blir att du inte visste vem Salah Al Garheeb var...
JAG HAR ORDER FRÅN AL GARHEEB
och att du brukar husera folk som behöver det.
Vi kämpar mot kommunen för att få en begravningsplats,
men de gör allt för att förhala ärendet.
Folk här är rasister.
-Som i Italien. Eller hur? -Ja.
Folk överallt är rasistiska mot araber.
Jag känner dig. Yassirs dotter, eller hur?
Vad gör du? Du är inte hemma nu. Täck för dig.
Var glada att jag inte berättar för din far. Iväg med er!
Det är därför imamen inte borde vara så vek.
Det leder inte till nånting.
Bra sagt. Man måste vara hård mot de otrogna.
Må Allah tacka dig. Kom, nu tar vi det här.
Nej, tvätta händerna först.
Och ansiktet. Och du borde ta ett bad. Se på dig.
-Du är täckt av hår. -Men de är ju så söta.
Nej då, Lúa.
De är hundar.
Kan inte hundar vara poliser?
Jag skulle vilja svara på den frågan.
Ja, de kan vara poliser, Lúa,
eftersom de är mycket smartare
än en del av folket som din mamma och pappa jobbar med.
Man måste bara lära dem att använda en dator.
Visst.
Nej, hundar kan inte använda datorer.
Mycket bra.
Med sina tassar. Eller hur?
Men...
Man ger dem skurkens kläder, så letar de efter honom.
Det vore toppen,
men vi är speciella poliser.
Vi jagar inte skurkarna när de har begått ett brott.
Vårt jobb är att stoppa dem innan de begår brott.
Men hur vet ni att de kommer att begå brott om de inte har gjort det ännu?
Det är en bra fråga, och...
det är därför vi är speciella poliser.
Kom här.
Se på mig. Du är helt täckt av hår!
Såg du att Sara och Cisca
-ska konfirmera sig nästa år? -Ja.
Vore det inte häftigt om du gjorde det tillsammans med dem?
Ni tre tillsammans, och en trippelfest.
-Men det går inte. -Varför inte?
Jag sa till fader Jacobo att jag skulle göra det i år.
Visst, men om du verkligen vill
så kan jag prata med honom, och så gör du det nästa år med kusinerna.
Jag vill inte. Jag vill göra det i år.
-Men vore det inte kul om...? -Inga men nu, Marcos.
Flickan har rätt.
Mycket bra, Lúa. Mycket bra.
Man måste göra saker och ting när tiden för dem är inne.
Jag ska ge er ett exempel angående att göra saker i tid.
För tre år sen fick Tyron en fästing
på halsen, och jag lät det vara.
Och vad hände?
Det blev en boll fylld av var och blod stor som ett äpple,
för att jag inte åtgärdade det i tid. Säg det till din pappa.
Ett "skägg" som Al Garheeb gick förstås inte in på klubben.
Flickan hittade nog på det.
Sist jag var här såg jag en far slänga sin lilla son över staketet.
Han var två eller tre.
Så hemskt.
Inser du att alla övervakningskameror
är riktade mot Marocko eller golfklubben, men inte mot vägen?
Det är den diskretaste platsen i hela Melilla.
Din bild är i de franska tidningarna.
De säger att Munir fegade ur, och att du utlöste bomben.
Munir var en ynkrygg.
Men han var en av oss.
Hans barn går i skolan med min systers barn.
Än sen? Han skulle ju ändå dö, eller hur?
Han kan ruttna i Jahannam om Gud vill det.
Tänk om Nadim inte skickar nåt meddelande?
Vi måste vänta på sprängmedlen!
Hör noga på nu.
Vi är privilegierade.
Vi är ämnade för stordåd.
Vi måste skapa kaos för att distrahera dem,
så att Al Garheebs plan kan fullbordas.
Vi måste tacka Allah för denna fantastiska möjlighet.
-Okej? -Okej.
Okej.
Andrés.
-Titta. -Vad står det?
"På väg hem från Mecka.
Bara de som har varit där vet hur vackert det är."
-Vilket år? -2008.
-Bra jobbat. -Tack.
Vi går igenom materialet från CNI och de utländska underrättelsetjänsterna.
Nadim och Kader var i Raqqa båda två, åtminstone från 2010 till 2012.
Vi har inga bevis på att de stred tillsammans, men...
2008, när Kader fortfarande var en god, andra generationens fransman
kommenterade han på sin gamla Facebooksida
att han besökt Mecka det året, och bilden är från det året, 2008.
-Känner du igen honom? -Nadim.
Nadim och Kader var i Mecka 2008, så...
-Det är två tillfälligheter. -Jajamänsan.
INRIKESDEPARTEMENTET, MADRID
Chefen, det där är terrorismrådgivaren.
Det han vi måste övertala.
Herr minister.
-Låt oss börja. -Tack.
Kader Maalouf, Toulouse-terroristen, och Nadim Garheeb
befann sig på samma platser samma datum
vilket får oss att misstänka att de känner varandra.
Om Kader är här är det inte för att han flyr,
utan för att han har order från Al Garheebs son att förbereda en aktion.
Har vi bevis för att han har korsat gränsen till vårt land?
Nej, det är bara en möjlighet.
Men vår arbetshypotes måste vara att de har korsat gränsen.
Visst, den hypotesen låter rimlig, men det gör även flera andra.
-Vi behöver nåt mer konkret. -Vilka åtgärder föreslår ni?
Utökade kontroller i gränsstaterna
och en flytt av vårt operativa centrum till Katalonien,
där vi tror att den misstänkte befinner sig.
Tidigare erfarenheter visar att Kader Maloouf inte är en impulsiv man.
Han kommer att vilja statuera exempel, och han måste exponera sig
för att skaffa logistiskt stöd i Spanien. Vi utnyttjar våra källor
och agenter under täckmantel i radikala arabiska sammanhang,
men vi behöver resurser och personal.
Resurser och personal - självklart.
När ni har bevis för hans närvaro i Spanien ska ni få det.
Vi kan hantera situationen med de resurser vi har.
Det gillar jag att höra. Skönt att ni har det under kontroll.
En sak till.
Vi har en annan prioritet, förutom Kader Maalouf:
Att ta reda på varför en höjdare som Salah Al Garheeb var i Melilla.
Att han är inlåst innebär inte att det inte finns ett hot
som vi inte har avvärjt ännu.
Vad föreslår du?
Skapandet av ett specialteam med direktkontakt
med CNI och internationella underrättelsetjänster.
Vi behöver rörelsefrihet.
Nåväl.
Carla.
Jag vet inte hur du var mot min företrädare,
men jag gillar inte din improvisation.
Jag har inget minne av att jag godkände det där.
Förlåt, jag fångade ögonblicket.
Nu när de vet om det här
vill de ha snabba resultat.
Vi måste få information från de gripna.
Vill du sätta dem med de andra fångarna?
Nej, bara Hakim.
Han litar knappast på sin första cellkamrat.
Det vet vi inte.
Bland känsliga fångar är han mycket farlig.
-Ni får övervaka honom noga. -Och om de dödar honom?
Du fick dem att tro att Al Garheeb är ett aktivt hot.
Vi... Nej, du måste ge dem ett omedelbart resultat.
Var det inte det du ville?
Du fick det.
Hakim, plocka ihop dina saker.
Cellbyte.
Kom igen.
Omöjligt! Satan!
-Vad är det? -Den har gått sönder.
Ring en bärgare.
-Nej. -Varför inte?
Jag sa nej!
Vad ska vi göra då?
Jag svänger in här.
Vi går av här.
Kom nu.
Jag har väntat, älskling.
-Jag har tänt ljus. -Jag ser det.
-Rodríguez... -Hur är det?
Jag har sett bättre dagar.
-Calvin Klein? -Ja.
Försök själv ha på dig samma djellaba i flera månader.
Känn dig som hemma.
Hur är det på moskén?
Vildhjärnorna är nervösa, och säger att nåt måste göras,
-men inget seriöst just nu. -Inget annat?
En ny kille. Han säger att han heter Ishak och är från Marocko.
Men han talar hellre franska än arabiska.
-När kom han? -Två dagar efter Toulouse.
Är det han?
Nej.
Han ska söderut för att jobba, men han är ingen daglönare.
Okej.
-Håll ett öga på honom. -Vi borde skugga honom.
Vi har mycket att göra, och jag har inte nog med resurser.
Som vanligt, eller hur? Förresten...
Jag vill ha betalt för förra kvartalets utgifter.
-Det suger. -Det suger?
Det som suger är svetten, kylan, att inte få träffa min familj
-och att lägga ut en massa pengar. -Okej, jag fixar det.
Precis, som förra gången, och nu är vi här igen.
-Hur mycket? -260.
Två måltider på restaurang, hotellrum, bensin...
Ta det här så länge, så får du resten så snart jag kan. Här.
Jag vill inte ha ett förskott, utan respekt. Jag riskerar mitt liv.
Du har rätt.
Jag...
Du stinker verkligen.
Ta en dusch. Det är betalt och klart.
-Var hittar du de här ställena? -Jag har kontakter.
-Jag fixar om det här. -Jag vill ha pengarna.
Självklart.
Var är du? På ett hotell?
-Hur mår lillen? -Han spelar fotboll.
-Och hur mår du? -Tja...
Vad är det?
Samma som vanligt. Jag gillar inte det här.
Jag gillar inte att du är borta, att du inte berättar nåt.
Du vet att jag inte kan säga nåt.
Vi skulle vara i fara om jag sa var jag är eller vad jag gör.
Din son vill veta, och jag vet inte vad jag ska säga.
Han frågar efter dig hela tiden.
-Hur mår han? -Bra.
-Uppför han sig? -Ja. Han är en duktig pojke.
Och kärleksfull.
Jaså? Han är lika snygg som sin mor,
och lika kärleksfull.
-Jag saknar er. -Vi saknar dig med.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Golfklubben
är den mest välbevakade och diskreta platsen i Melilla.
Kamerorna är nämligen riktade mot Marocko.
Ser ni? Figuren i baksätet?
Nån kliver in i bilen,
den åker runt golfbanan några gånger,
och den tredje passageraren försvinner.
Nån hoppade in, pratade med Saleh Al Garheeb i 20 minuter,
och hoppade ur. Nu är vi här.
Kameran inne på klubben. Den här personen
kommer ut några minuter innan Hakims bil når området,
och går in några minuter efter att bilen har åkt.
Vi har identifierat honom som Ismail Hamid.
Vad vet vi om honom?
Han har några import-export-firmor i fruktbranschen
-med lager över hela landet. -Tidigare straffad?
Inte vad vi vet.
Kolla om företaget bara är en fasad.
-Bra jobbat, Miriam. -Tack.
-Kan vi ta en närmare titt på honom? -Det kan du ge dig på.
Tack ska ni ha.
RAMÓN Y CAJAL-SJUKHUSET I MADRID
-Marcos. -Carla.
De lokala källorna gav inget.
11 ofruktbara tips, sju analyseras fortfarande.
Efter Toulouse ser alla en massa misstänkta saker.
Men utan resurser och manskap slösar jag bort min tid.
Marcos, jag har ett möte.
-Jag kan inte prata nu. -Ring mig.
Hej, doktorn.
Bilen gick sönder, 22.5 km på C65. Nyckel på hjulet.
Idioten lämnade två mil utanför Girona, på en parkering.
Vad ska vi göra?
-Helvete! Var nånstans? -Svär inte!
Vi skaffar ett fordon och hämtar bilen. Så enkelt är det.
Jag träffade en frivillig på moskén.
Han är en god broder, och han har en skåpbil.
-Du skulle ju inte prata med nån. -Han pratade med mig.
Jag bryr mig inte. Du lyssnar inte på mig!
-Han tror att jag heter Ishak. -Låt honom vara.
Ska jag närma mig honom?
-Ja. -Är du säker?
Låt honom vara.
Ledsen att jag tog med dig hit, men...
jag behövde prata med dig utanför Canillas.
Ingen fara.
Du ska visst ta tjänstemannaexamen.
Ja.
Den 14 maj.
Då pluggar du väl kvällar och helger?
Ja. Jag har inte varit ute på evigheter. Så det här är toppen.
Jag vill att du skjuter upp det, Miriam.
Jag skapar ett speciellt utredningsteam för Salah Al Garheeb.
Samarbete med CNI och utländska byråer.
Jag vill att du leder den.
Du jobbar hårt,
du talar flera språk, du ledde det franska teamet i Toulouse...
Du är bättre än nån annan. I mina ögon är du bäst.
-Och Marcos? -Vad är det med honom?
-Borde det inte vara han? -Jag tänkte på dig, inte på Marcos.
Utan att säga nåt.
Om du inte känner för det så förstår jag. Det blir inte lätt.
Särskilt inte i en mansdominerad värld.
Vad säger du?
Det vore en ära, Carla.
-Tack. -Tack själv.
Jag kommer.
Ishak? Vad är det?
Du måste följa med mig. Nu.
Myaz, vad är det?
Några vänner. Gå och lägg dig.
-Vem är det här? -Min bror.
Frid vare med dig.
-Och med dig. -Hur står det till?
-Bra. Jag tackar Gud. -Får vi komma in?
Välkommen. Ge mig en minut.
Lämna telefonen här.
Vad står på?
Ta nycklarna till skåpbilen och lite kläder. Följ med oss.
Vad händer?
Vill du hjälpa ditt folk?
Okej.
Kläderna hänger på tork.
Vart ska vi?
Säg åt dina kamrater att du reser bort
några dagar för att jobba.
Ge mig nycklarna.
Myaz.
Ta på den. Sätt dig där bak.
Jag gör ingenting innan du berättar vad som händer.
Var snäll och lita på mig.
Undertexter: Mattias R. Andersson www.plint.com