Vær så snill, Ishak. Ta av meg hetta.
Hvorfor gikk du bort til broren min?
Jeg gjorde ikke det! Jeg hjalp ham, som alle andre.
Hvor kommer du fra?
Familien min er fra Libanon. Kom for 10 år siden. Du?
-Hvilken by bor de i? -Damour.
Pappa har et bakeri, men er gammel. Brødrene mine hjelper ham.
-Hva heter de? -Det trenger jeg ikke si.
-Hva heter de? -Det må jeg ikke svare på!
Faren min heter Myaz Farchuch.
Brødrene mine heter Usama og Anaf.
Det skal vi sjekke opp.
Det er mange infiltratører blant oss. Vi må være forsiktige.
ENHETEN
Hallo. Kjeller, Reisende, Golf...
Jeg trodde vi skulle spise frokost. For å feire forfremmelsen min.
Hva er i veien, vennen?
Det var som om hun var kompisen min. Jeg kunne ikke si nei.
Jeg vet at det er jobben din, Miriam. Men du kunne ha spurt meg først.
-Miriam, du... -Ja?
-Planene våre var studier, barn... -Ja.
-og så jobb. -Ja, men ting endrer seg.
Slike ting skjer ikke ofte. Faktisk aldri.
Hva med meg? Er ikke jeg en del av bildet?
Ting endrer seg ikke så mye. Vi tar jobb, utdanning og får barn.
Eller enda bedre, jobb, barn og utdanning.
Rekkefølgen endrer ikke på bestanddelene.
Kom igjen. Så gamle er vi ikke.
Denne kroppen kan fortsatt være uskikkelig.
-Ja. -Hei...
Kan du forklare den "kompis-greia"?
Det er som... et sterkt tillitsforhold med en partner.
Når du har et sterkt bånd til noen. Veldig intenst.
Skal du knulle henne?
-Kanskje det, ja. -Å ja?
-Det hadde du likt. -Ja.
Alt ligger godt innenfor målene, Carla. Du responderer godt.
Svimmelheten er verre nå.
Det blir nok verre, men det er vanlig. Dette er bare begynnelsen.
Vi fant det ut i tide. Vi har bare tida og veien.
Har du fortalt det hjemme eller på jobb?
-Nei. -Det går fint, det er ingen hast.
Du får håndtere dette slik som du vil selv.
Husk at ingen er uerstattelige på jobb.
Ta deg en pause om du trenger det. Og ikke føl skyld for det, ok?
-Tusen takk, doktor. -Bare hyggelig.
Du har nummeret mitt. Ring om det er noe.
-Greit. -Da ses vi.
Ses neste gang.
Hvorfor?
-Jeg skulle si det ansikt til ansikt. -Her er jeg.
-Miriam er kjempeflink, vet du. -Jeg vet det.
Hun er del av mitt team, og etterforskningen er min.
Noen må konsentrere seg utelukkende om Al Garheeb.
Hun er tospråklig. Utenlandsk etterretning.
-Du greier ikke alt. -Det bestemmer jeg!
Nei, jeg bestemmer. Ok?
Du bestemmer visst alt selv for tiden, du?
Jeg har aldri blandet jobb og privat- liv, heller ikke nå. Det vet du.
Jeg vet åpenbart ingenting. Jeg vet ikke noe om deg.
Ismail Hamid: Vi har jaktet på ham i et par år.
Alt begynte da vi tok en av slektningene hans.
For å unngå fengsel, tysta han på Ismail for dopsmugling.
De lovlige varene tok samme rute, fra Afrika, via Kanariøyene til Europa.
Kall meg gjerne rasist, men jeg har aldri sett en araber velge den ruten.
-Og dere fant ingenting. -Nei.
Vi fikk ham ut av fengsel for at han skulle skaffe bevis.
Noen uker senere fant vi ham flytende i havet. Død.
Vi satte opp overvåkning og telefonavlytting
så lenge vi hadde tillatelse til det, men så måtte vi lukke saken.
Men jeg er overbevist om at han driver med noe doprelatert.
-Dop og annen kriminalitet? -Hva mener du?
ISIS og slike ting? Det tror jeg ikke.
Han er bare med for pengenes skyld, sånt vil han ikke innblandes i.
Hvorfor etterforsker dere ham? Pga. ISIS?
Nei. Navnet dukket opp i en hvitvaskingssak.
Vi undersøker av rutine. Du kjenner gangen i det.
-Greit. -Tusen takk, Javier.
Bare hyggelig.
Det var på tide.
De slapp deg ut til lufting.
Bilal.
Hyggelig å treffe deg, bror.
Her. Vær så god, min venn.
Velkommen.
Ser du bort i et øyeblikk, tar de den beste fra deg, Sylteagurken.
-Dere to får med dere Najwa. -Ja.
-Er Marcos også her? -Vi kom for noen timer siden.
En briefing med operativ, så stikker vi.
-Jeg tar det. -Hjelp?
-Nei, det går fint. -Sikker?
Jeg ville ikke snakket med ham i dag. Det er et dårlig tidspunkt.
Jeg har prøvd å forklare. Han tar ikke telefonen. Jeg er bekymra.
Du vet hvordan han er når han er gira. Jeg tar det. På den annen side,
så kjenner jeg en liten dame som vil bli passet på,
tatt under sjefens vinger.
Du er den utvalgte, jenta mi.
Om du trenger noe, råd, en god vin, krabbe...
Her har du gamlefar.
-Ramón ordner alt. -Takk.
-Da må jeg gå. Jeg...
Du, det var én ting.
"Golf", "Kjeller" eller "Reisende"?
Navnet på Al Garheeb-operasjonen.
"Golf" er klubben,
"Kjeller" er der vi fant ham, og reisende, fordi...
Jeg er ikke flink til dette.
-Dette er du dårlig til, ja. -Forferdelig.
Ja vel...
"Salah" betyr...
-Å bukke, en reverens. Sant? -Jeg elsker det.
Hva sier du? Lat som om du fant på det.
-Jeg kommer til å savne deg. -Jeg også. Sett igang, nå.
"Reverens."
Dette er Ismails fetter. Han bor også i Melilla.
Han venter på dom for dopsmugling.
-Han kan få 7 til 10 år. -Ikke ham heller.
Langere motiveres av penger, ikke idealer.
Kona hans. Et arrangert ekteskap i Algerie.
Det har ikke blitt anmeldt, men hun er nok utsatt for mishandling.
Jeg fant merkelige skader i legejournalen hennes.
-Hvor lenge har hun vært i Melilla? -I ti år.
Har hun ikke anmeldt, er det fordi hun er redd.
Vi må overbevise henne om at det kan gjøre henne trygg.
Det er ikke så enkelt. Sånn fungerer det ikke.
Jeg vet det, men vi har ingen andre valg.
La oss se henne an, sjekke om hun har tatt utdanning.
-Har hun utdanning? -Ja, høyre utdanning. Lærerskole.
Hun jobbet som oversetter i Algerie.
-Kanskje...? -Vi kan følge opp det.
Hva synes du?
Forteller hun det til ektemannen, så er løpet kjørt.
-Overvåk henne, så får vi se. -Det gjør vi alt.
-Da går vi videre med henne. -Ok. Kom igjen.
#OPERASJON REVERENS
Hallo!
Hei, hvordan går det?
-Takk Gud. -Går det bra?
-Alt er fint, takk som spør. -Det var godt å høre.
Gud er størst.
Det finnes ingen Gud unntatt Allah, og Muhammed er Hans sendebud.
Gud er størst.
Tilgi meg, allmektige Gud. Gud er den eneste.
Så hørte jeg: "Kjæresten din kommer på ekteskapelig besøk."
Ekteskapelige besøk, dere.
Da roet jeg meg ned,
kom i riktig stemning og gjorde klar "varene".
Men så kom det ei jente
-jeg aldri hadde sett før. -Hva gjorde du da?
Hva skulle jeg gjøre?
Hun målte meg opp og ned,
og så, helt plutselig,
så var hun splitter naken.
For ei rype!
Hun hoppa på meg, som et dyr.
Forfra, bakfra, opp mot veggen,
på gulvet, bakfra igjen, forfra...
Hun tømte meg helt.
Da vi var ferdige, sa jeg:
"Bare av nysgjerrighet, hva skjedde nå?"
Så sa hun:
"Jeg skulle møte kjæresten min,
men så kom de med deg, og jeg likte deg bedre."
Da sa jeg: "Jeg vil bare vite
hvem kjæresten din er."
Da sa hun:
"Samir."
Da tenkte jeg
at dette var min lykkedag. Jeg fikk knulle ei søt jente,
mens Samir måtte gjøre det med kua jeg er kjæreste med.
Det er ikke sant. Jeg har ingen kjæreste.
Selvsagt er det ikke sant, din kødd. Du er alltid sånn.
Faen ta mora di! Faen ta faren din!
-Jeg banker deg. -Faen ta fitta til mora di!
Slipp meg! Pokker!
Det holder. La ham være i fred. Sett deg ned.
Du er Rachid, ikke sant? Snakk med meg uten å se på meg.
-Du slipper ut snart, hørte jeg. -Ja, på fredag.
Du kan gjøre mye for folket ditt.
-Jeg vil ikke rote meg opp i trøbbel. -Ikke si "trøbbel".
Vil du fortsette å være ubetydelig?
Eller vil du være viktig i Guds øyne?
Hvordan du fremstår i Guds øyne
er det eneste som betyr noe.
Du kan bli noe mye viktigere enn dette avskummet, Rachid.
Hva ser du på, din idiot? Faen ta deg.
Vi snakkes en annen gang.
Han har kontaktet arabiske fanger,
men ikke sagt noe relevant, sier vaktene. Han er på vakt.
-Hvordan oppfører han seg? -Han er en mønsterinnsatt.
Han meldte seg til vasketjeneste. De andre lar ham være i fred.
Den kledde du, Lúa.
-Den er flott. -Jeg liker den ikke.
Vent litt, Roberto.
Det er en gudstjeneste, vennen min.
Vennene dine har nok ganske like kjoler.
Vi kan ta av sløyfa. Den er for skrikende.
-Ikke sløyfa. -Nei? Liker du den?
Vent litt. Fortsett, Roberto.
Det var litt anstrengt i kantina. To "patrioter" som rota og smalt.
-Han reagerte ikke. -Følg nøye med på ham.
-Dette er jeg ikke fornøyd med. -Ikke fengselsdirektøren heller.
Det kan jeg se for meg.
-Én ting, Carla. -Ok. Kjapt.
Jeg tror at Miriam forhaster seg med tanke på Ismail-kilden.
Jeg mener at det er for risikabelt.
Miriam har ansvaret. Gjør som hun sier. Jeg må gå.
-Ok. -Vi snakkes.
Vi må bestemme oss, Lúa.
-Jeg liker blomsten. -Nei, den var ekkel.
En hvit sløyfe, i samme farge som kjolen?
-Kan vi ikke ta begge deler? -Nei, Pippi Langstrømpe,
ikke begge to.
NAZARÍ - ANDALUSISK TEBUTIKK
Amina?
-Takk for at du kom. -Jeg er Tahira.
Sett deg ned, er du snill.
-Hva vil du ha? Te? Kaffe? -Ingenting. Takk.
Nei vel. Som vi sa, spesialiserer vi oss
i å gi ut turistbøker på arabisk og spansk...
og vi leter etter oversettere som kjenner området godt.
Du har jobbet som oversetter,
og vi ville høre om du var interessert.
Han er en raring, men en fin fyr.
Han forstår ikke et ord arabisk. Nå ler han nok som en tulling.
-Hva er galt? -Ingenting. Jentegreier.
Når er det snakk om?
-Vi begynner nå. -Jo før, jo bedre.
Du jobber hjemmefra, som det passer deg. Det er fordelen her.
Det er en lett jobb. Fint å tjene egne penger.
Bare ta en titt.
-Kom deg opp, din jævel! -Hva? Hva gjør du?
Hva gjør du?
-Jeg har drept mange svikere! -Det er sant!
-Jobber du for politiet? -Nei, Ishak! Vær så snill!
-Jobber du for politiet? -Ishak! Si det, vær så snill!
-Du har løyet. -Jeg løy ikke.
Jeg løy ikke, jeg sverger!
Tarek. Slutt. Legg fra deg kniven.
Hvor sa du at din fars bakeri var?
I Damour, i Mechref-området.
Michayel bakeri. Vi sjekka.
Det ligger foran en kirke i den kristne bydelen.
-Er du kristen? -Det bor mange der,
ikke bare kristne. Vi er ikke kristne.
Hvor har du den marokkanske dialekten fra?
Greit. Jeg bor med marokkanere.
Jeg er ingen sviker.
Tarek.
-Hvorfor er hun her? -Fordi hun tar seg av saken fra nå.
-Det endrer ingenting. -Du skulle ordne min kones sak.
Vi jobber med det. Ta det med ro.
Kona di blir ikke utvist.
De ordner det, selv om det tar tid.
Jeg tror deg ikke.
"Opphold på særskilt grunnlag", heter det.
Det opphever utvisningsordren. Vi ordner det.
Årsaken er ditt samarbeid.
Hva gjør han, Hakim?
-Han snakker ikke mye. -Hva snakker han om?
Han visste ikke hvem Salah Al Garheeb var.
Han var like overrasket som oss da han fant det ut. Han er en god mann.
Greit. Hold deg nær ham, så ordner jeg saken til kona di.
Hør her. Fra nå av er det jeg som følger opp saken.
Du må endre innstillingen din til meg.
Greit?
Godt.
-Du undergravde min autoritet. -Nei, jeg hjalp deg. Du mista ham.
Etter måneder med meg er han naturligvis skeptisk.
-Og det fortsetter han med nå. -Pokker, Miriam...
Du er her fordi du vil det. Men det er feil. Han er muslim.
Han stoler aldri på en kvinne som ikke er muslim. La meg ta det.
Nei. Du drar tilbake til Melilla med Najwa.
Jeg trenger deg der. Jeg har ikke noe valg.
Signalet.
Han er på sporet av noe stort. Kom igjen.
Jeg kan ikke tro det.
Som du sier, Marcos, er det bedre å innrømme det nå
enn å aldri si noe.
Greit. Jeg hører hva du sier,
og vet at du antageligvis har rett,
derfor er jeg ikke i tvil om
at du må overvåke, med 20-30 stykker,
lage rutiner eller hva som må til.
Jeg sier bare
at å organisere en sånn operasjon krever 100 av mine folk,
som jeg må overføre til Catalonia
på bekostning av andre operasjoner du er klar over at jeg driver nå.
Avgjørelsen må tas av riktig instans.
Det kan ikke jeg godkjenne overhodet, og det vet du godt, Marcos.
Jeg bryr meg ikke om hvordan du gjør det.
Jeg må ha overvåkningsgrupper nå. Ikke senere. Nå!
-Nå. -Er det forstått?
Er det forstått?
Jeg forklarer det til det går inn hos dere.
Her på dette avsnittet
jobber vi i tråd med et sett med gjeldende regler.
-Du sier ikke det! -Vi vet det.
De bryter jeg aldri.
Koordineringen av en slik operasjon
er avhengig av godkjenning fra den med øverste beslutningsmyndighet.
Og det er Carla.
Carla har det siste ordet.
La oss snakke sammen som voksne.
Voksne hadde grepet inn før vi kom til dette.
Hvor mange kan du sende til Catalonia nå?
-Du vet veldig godt... -Hvor mange?
To enheter.
-To enheter. -To.
Ok. Fortell meg,
hva gjør jeg med to enheter for å finne en sentral terrorist
uten å vite hvem han er knytta til eller hvor faen han er?
Tar du på deg ansvaret for dette? Tar du ansvaret?
Din pappskalle! Faen ta deg!
Hvem ser dere etter?
-Fetteren min, Myaz. -Myaz?
Han dro med en venn fra jobb, tror jeg. For tre dager siden.
Han sier at han dro av gårde med en kollega. Siden har ingen hørt noe.
Vi lette i området. Det er ingen spor etter varebilen.
Vi har et problem, Carla.
De dro inn i gamlebyen, og har ikke kommet tilbake.
De er fortsatt i området.
Kanskje han ikke får kontaktet oss.
Ja. Jeg vet ikke. Vi kan gå fra hus til hus
eller arrestere vennene, for å se om de gjenkjenner Kader.
Nei.
Vi avslører ikke Myaz i tilfelle du har rett, og de kommer tilbake.
Vi overvåker huset og moskeen hele døgnet, med våre folk i gamlebyen.
-Vi to drar også. -Greit.
Bestill hotell. Briefing om 15 minutter, ok?
Resten av mine folk blir med umiddelbart.
Carla har gjort dette til øverste prioritet. Vi skal finne ham, Marcos.
Vi hadde ikke vært i denne situasjonen
om vi hadde satt inn tiltakene du med rette rådet til.
For to måneder siden sa han at han ville slutte,
at han ikke orket dette livet mer.
Vet du hvem som overbeviste ham om å fortsette?
Jeg må finne ham.
Vi må finne ham. Kom igjen!
Her, om ti minutter!
INNENRIKSDEPARTEMENTET
Det er ikke vanlig prosedyre, statsråd, men det måtte gjøres.
Vi manglet bevis for å rettferdiggjøre overvåkning.
Vi er faktisk ikke sikre på at det er Abdel Kader Maalouf.
Hvor stor er operasjonen?
Med Informasjon, Spesialenheten, TEDAX,
120 betjenter utsendt til Girona og 100 lokale betjenter.
Vi gjør klokt i å sende UIP fra Barcelona og Zaragoza som støtte.
Det som skjer nå, må vi være åpne om.
Full kontroll. Ingen feil.
Øverste prioritet er å forhindre sivile tap.
Selvsagt.
-Hold meg informert fortløpende. -Greit.
Én ting til.
Noe nytt i Salah Al Garheeb-etterforskningen?
Vi ble bekymret sist.
Vi har våre tiltak for å få resultater.
Vi forventer resultater om svært kort tid.
Det håper vi.
Ikke sant, kommisær?
Godt.
Skal du ikke si hva som skjedde med sjefen?
Hva gjorde du med henne?
Ingenting.
Jeg juksa ikke, om det er det du insinuerer.
Nei, jeg insinuerte ingenting.
Så det var hennes avgjørelse?
Du så det ikke komme?
Det gir deg dårlige skussmål som etterforsker, eller?
Ja.
Jeg vet ikke.
-Vanlige krangler hos par... -"Vanlige" krangler!
"Vanlige" krangler med en argentiner må jo være et rent helvete!
Du ga vel henne sterk migrene.
Eller?
-Er dette gøy for deg? -Nei da.
Noen har det i det minste gøy, da.
Jeg forstår det ikke.
Hun sa at hun ville slå opp,
at det ikke var noens feil, at det ikke var noen andre, og...
Jeg trodde at det var midlertidig.
Så var det det at jeg skulle finne meg leilighet...
Vi måtte si det til Lúa.
Og her sitter jeg.
-I samme jakke, sjuende dag på rad. -Ja, jeg så det.
Og dattera di?
Hun tok det bedre enn jeg gjorde.
Hvordan har du det?
-Helt jævlig. -Følg med.
Der er han. Kom.
Vent! Slipp!
De sier at du ikke vil gi oss noe informasjon.
Jeg har ingenting å si.
Vi tar det fra begynnelsen. Vi leter etter en mistenkt. Myaz.
Han er veldig aktiv i moskeen.
Jeg vet ingenting.
-Pass på den tonen der, ok? -Jeg vet ingenting.
Kjenner du partneren hans? Ishak.
Ishak? Ishak hvem?
-Mange går i moskeen. -Moha...
Ser jeg ut som en idiot?
Jeg vet ikke hvor de er. Jeg kjenner dem ikke.
-Jeg vet ikke hvor de er. -Kjenner du ikke Myaz?
-Du vet alt som foregår i moskeen. -Mange kommer og går.
-Samarbeid, for faen. -Det er noe annet.
Jeg vet ingenting.
Om Ishak eller Myaz.
Vil du bli satt inn igjen?
Trivdes du der?
Du samarbeider ikke med oss lenger.
-Jeg vet ingenting. -Du vet ingenting.
Han vet ingenting.
Da skal jeg hjelpe deg med å huske, ditt rasshøl!
-Hvor faen er Myaz? -Jeg vet ikke hvor de er!
-Selvsagt vet du det! -Det holder, Marcos!
De har ikke vært i moskeen på en stund. Det er alt jeg vet.
Jeg anmelder dere begge. Du vet at dette ikke er lov.
Hva da? Hva er ikke lov?
-Du så det selv. -Jeg så ingenting. Enn du?
-Jeg vet ingenting. -Greit. Ikke jeg heller. Ok?
Du så ingenting, og jeg vet ingenting.
Hallo.
Jeg leter etter denne mannen.
-Det ringer ingen bjelle. -Sikker?
Ja, det ringer ingen bjelle.
-Det går fint. -Takk for at du bestemte deg fort.
Skal vi ikke ta en kopp te?
Jo. Gjerne.
-Vil du ha noe? -Nei.
Var det noe med oversettelsene?
Ord som Hamulid er ikke lett å oversette.
Nei, ta det helt med ro. Oversettelsene er gode.
Amina.
Jeg skal fortelle deg noe nå. Det er viktig at du blir værende her
og lar meg snakke ferdig. Ok?
Jeg er ikke redaktør, men politibetjent.
Sett deg. Vær så snill.
Sett deg. Det gjelder din datter, Basma. Og deg.
Sett deg, er du snill. Stol på meg.
Slapp av.
Amina.
Han kommer til å fortsette å slå deg. En dag er det hennes arm han brekker.
Hva? Mannen min har aldri skadet meg.
Jeg skal vise deg noe.
Hva er dette?
Mannen din jobber med disse menneskene.
Det er bilder fra terrorangrepet i Toulouse.
Se på meg, Amina.
Om du hjelper oss, skal han aldri få røre deg igjen.
Ikke i dag. Aldri. Amina.
AL BARAKA SLAKTER
Det er lenge siden jeg var i moskeen. Folk vil bli urolige for meg.
Jeg er din bror, men jeg vil vite hva vi skal gjøre.
Fullbyrde Guds vilje.
Liker du fotball? Jeg elsker det.
Jeg må på toalettet.
Sett deg. Ikke rør deg!
Det fins mange muslimske fotballspillere.
Nasri, Pogba, Touré, Ben Arfa...
Benzema. Adama Traoré også.
Jeg var ikke ett år gammel da pappa ga meg
min første Olympique de Marseille-trøye.
Jeg har et bilde.
-Her. -Nok fotball.
Vi har mottatt ordrer. Vi setter i gang i kveld.
Ta av deg djellabaen .
Vi må ikke tiltrekke oss oppmerksomhet. Forstår du det?
Kom igjen.
Spis med oss.
Kom igjen.
I Guds navn.
Hvilken vei?
Kan jeg få vite hva vi skal?
-Vi skal få tak i materialer. -Er det alt dere trenger meg til?
For å holde dere under radaren?
Ta motorveien mot Frankrike.
Åpne varebilen og hjelp meg.
Hjelp meg.
Hva er dette?
Hold kjeft og hjelp meg. Gjem dem godt.
-Hva med meg? -Du tar deg av kjøringen.
Vær så snill. Hva er det vi skal gjøre?
Ta det med ro, bror. Alt er under kontroll.
I kveld... Pang!
Vi skal ikke tilbake til slakteren. Ta den veien der.
Tre, to, en og...
Hjerteress. Ditt kort.
Veldig bra.
Nei. Ikke send en sånn e-post
til noen ambassade under noen omstendigheter.
Overskriften skal kun inneholde den anholdtes navn.
Jeg gjør det igjen. Gjett hvordan jeg gjør det.
Ok. Prøv igjen.
-Faen... -Ro deg ned.
Oppfør deg helt normalt.
Om de stopper deg, gir du gass.
Ikke gjør noe dumt, ikke...
Navnet...
Oppgi navnet til den anholdte eller den som etterforskes,
det som er nødvendig, men ikke mer. Det er ulovlig.
-Kom igjen. -Vi har ham.
-Vi snakkes senere. -Ok.
Vår mann aktiverte SIM-kortet.
Sentrum. I retning Girona. I et kjøretøy i fart.
-Vi kan avskjære dem. -Alemán.
-Alle sammen. -Ring alle sammen.
Nå drar vi, Luis.
-La det ligge. Ring alle! -Den kjører rett frem.
Vi finner ham.
Ikke pust, engang.
POLITI
Ha det bra, idiot.
Det var dere som sto bak Toulouse-angrepet?
Ja.
Jeg visste det.
Det er dem, Marcos. Fra Toulouse-angrepet.
Vi har fått bekreftet at det er Kader Maalouf.
Det er flere terrorister der, samt vår agent.
Hvor skal vi?
Jeg var redd inne i tunnelen. Trodde de skulle arrestere oss.
Han trodde at patruljen skulle arrestere dem.
Han sier at han var nervøs i tunnelen.
Trodde at politiet skulle arrestere dem.
Tror du på paradiset?
Said spør: "Fins paradiset?"
De har eksplosiver, Marcos. Vær veldig forsiktig.
-Er det der? Arcos-kjøpesenteret? -Ja.
Tror du at det virkelig fins? Noen ganger er jeg redd.
Jeg vet at jeg ikke burde tvile...
Jeg tviler av og til også. Ingenting å skamme seg for.
-Min bror mener at vi gjør det rette. -Din bror er din bror. Du er du.
Mitt virkelige navn er Said.
Hei, Said fra Marseilles.
Bare en fra Marseilles kan heie på Olympique.
Han ringer ikke. Hva driver han med?
Hvilken vei?
Det er farlig å kjøre rundt med alle disse eksplosivene.
Jeg tror at det er der. Parkeringsplassen.
Bekrefter eksplosiver i bilen. Mobilsignalene må blokkeres.
Bilen er på parkeringen, deres mann er inne sammen en terrorist.
-Hvor er de andre to? -Vi har ingen spor av dem.
Vi må handle nå. Høy risiko, lav profil.
Grønt lys. Spesialenheten er med meg.
Og nå?
Nå må vi vente. Du vet hvor paranoid sjefen er.
Skal vi detonere bomben her?
Min bror kommer for å aktivere den.
-Unnskyld? -Ja?
-Er det ikke mobildekning her? -Jo, det er vanligvis det.
Nei, det er det ikke.
Noe foregår. Gå og se.
Om noe er galt, møtes vi ved møtestedet. Ok?
Ok.
Noe er galt. Start motoren.
POLITI
Stopp! Plukk opp min bror.
Nei, denne veien. Plukk ham opp! Hva gjør du?
Said! Vent! Vær så snill!
Ikke gjør det!
Kom igjen!
-Politi! -Ikke skyt!
Jeg er politi! Ikke skyt!
-Ned! -Senk pistolen!
Jeg er politi. Ikke skyt! Ikke skyt, jeg er politi!
Senk pistolen!
-Senk pistolen! -Slipp henne!
Slipp henne!
-Slipp henne! -Senk pistolen!
Senk pistolen!
Kom dere ut!
Gå, gå!
-Ned med våpenet! -Jeg er politi!
Han er vår. Ta det rolig.
Eksplosivene er bak i bilen, Marcos.
-Er de farlige? -Nei.
-Skaff en ambulanse! Betjent nede! -Hvor er Kader?
Jeg vil ha bekreftelse, nå! Få ut fingeren, alle sammen!
Jeg vil snakke med Sergio nå.
Jeg vil ha bekreftelse. Nå!
Én er skutt.
Jeg bekrefter: Én er skutt.
Ikke godt dere.
Anhold de som er der ute. Gjør en grundig ransakelse.
Det er to til, så vi fortsetter.
De tok min bror. Jeg vet ikke om han er død!
Du lot ham bli med!
Det er din feil! Lillebroren min...
-Det er politi her. Hold kjeft. -Jeg må til lillebroren min!
-Slipp meg! -Ro deg ned.
Se på meg. Ro deg ned.
Lillebroren min! La meg finne lillebroren min!
Han er ikke død!
Se meg i øynene. Broren din er ikke død!
Ro deg ned.
Kom igjen. Hold deg våken.
Du gjorde en helvetes god jobb. Jævlig bra jobba, Myaz.
Se på meg. Se på meg!
Hvor er den jævla ambulansen?
Se meg i øynene!
Det går bra med broren din, ok? De skjøt bare skremmeskudd.
Hva er det du står der og sier?
Politiet er overalt. Vil du at de skal drepe oss?
Drepe oss, som broren din?
Stol på meg, ok?
Det ordner seg. Det ordner seg.
Det ordner seg.
Kom.
Én terrorist er skutt, og agenten vår er skadet.
Kader?
Målet var ikke der, men vi har tatt våpnene
-og eksplosivene. -Ingen sivile ble skadet, ikke sant?
Nei, sjef. Bare agenten vår.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen www.plint.com