Lugn, lugn! Snälla, sluta!
-Okej, okej... -Käften, din gris!
-Okej, okej... -Se på mig. Är det nån hemma?
-Min fru borde vara hemma. -Kom igen.
Då går vi.
Lugn. Ta det lugnt.
ENHETEN
-Ta mig till det andra området. -Okej.
Det kanske var mjölken.
Nej då. Andas, andas!
Andas.
Andas. Slappna av.
Så ja.
Lugn.
Bättre?
Säkert? Bra.
Din kusin i Frankrike, den här Abdul...
Är du säker på att han inte berättade
varför hans vänner måste komma hit?
Du måste ju ha frågat.
Han sa bara att de var hans vänner. Inget mer.
-Och jag föreställde mig aldrig... -Okej.
Fick de några besök, eller hörde du några telefonsamtal?
Ja, i tisdags.
I tisdags förra veckan...
kom de med en nordafrikansk man.
Jag vet inte vad han hette,
-men jag har sett honom i moskén. -Han?
Ja.
Förde de honom nånstans? Såg du dem?
De kom in...
-Vad har det blivit av oss? -Lugn.
Vi är bra människor. Mina barn är födda här.
Jag vet, du har inte gjort nåt. Ingen fara.
-Jag ska göra allt jag kan. -Perfekt.
Namn och adress till din släkting i Frankrike.
-I Toulouse? -Ja.
Mohammed...
POLISHÖGKVARTERET CANILLAS MADRID
Den döde terroristen är Said Mansul.
Han har en äldre bror, Tarek.
Det måste vara mannen med Kader.
Vi beslagtog automatvapen och sprängmedel.
Det som stals i Pyrenéerna. De förberedde nånting här.
Det vet vi inte ännu.
Vi nämner inte sprängmedlen utan att kunna kontrollera situationen.
Under den anti-jihadistiska operationen
sköts en av de misstänkta Toulouse-terroristerna ihjäl,
och man letar efter hans två medbrottslingar.
Så vitt vi vet är de på flykt. Okej?
-Okej. -Då så...
Du har inte sagt nåt om vår sårade agent.
Vi kan inte säga att han är vår agent. Det förstör hans täckmantel.
Förstår du inte?
Ibland är vårt jobb...
så otacksamt.
En hjälte skulle göra oss gott.
God morgon.
Hur står det till?
TERRORIST NEDSKJUTEN
Deras telefoner ringer hela tiden. Nån kommer att komma hit.
Vad gör vi här?
Ta hit kvinnan.
Jag sa ju åt dig att hålla käften!
-Håll käften. -Tarek, ta bort tejpen.
Håll käften, din jävel. Kan du hålla käften? Käften!
Vem ringer?
-Vem är det? -Vem ringer?
Vänner. Och min mamma. Min mamma!
Skär loss honom.
Okej, okej... Snälla, sluta.
Se på mig.
Du ska skriva att allt är bra.
-Men passa dig. -Snälla...
Skriv.
Var försiktig med vad du skriver, annars skär jag huvudet av dig. Okej?
Ja.
Jag sliter huvudet av dig. Kom hit.
Det var väl lätt?
Bort med dig.
Vi grep honom förra veckan.
Säg till min vän Ramón att jag är väldigt irriterad på honom.
Han borde ha kommit hit själv.
-En sån skymf. -Jag leder operationen nu.
Är din pappa en viktig polischef?
Nej.
Vi är nästan framme. Högst en halvtimme till.
Hur tog sig Al Garheeb in i Spanien?
Jag hämtade honom i hamnen med min skåpbil.
-Han kom med ett handelsfartyg. -Vilket fartyg?
Abbas I.
Det är bekräftat.
Hon anlöpte hamnen den 21 februari.
Hur många män eskorterade Salah?
Hade han ingen eskort?
Han var ensam. Men jag visste inte att det var Salah Al Garheeb.
Vem skickade dig för att hämta honom?
Hakim.
Hur fick du in honom i Melilla?
Han gick in med bärarna vid Farhana-övergången.
-Och hans papper? -Vi köpte dem.
Det är inte så svårt.
När såg du Ismail Hamid senast?
-Vem? -Ismail Hamid.
Jag har aldrig sett honom.
-Spela inte dum nu! -Det är sant, jag lovar!
-Jag lovar. -Du ljuger.
Tro mig. Jag ljuger inte. Jag vet inte vem han är.
Okej.
Tro mig, jag vet inte vem han är.
Jag vet inte vem han är.
-Är vi klara? -Ja.
Jag vet inte vem han är. Jag lovar!
Jag vet inte vem han är. Det är sant!
AKUTMOTTAGNING
Rodríguez.
Vill du redan ha notan?
Teamets stjärna.
-Du gjorde ett kanonjobb. -Ja.
Inte som vissa andra, som lät dem slippa undan.
Ja, jag begick ett misstag.
I stället för att jaga efter dem...
oroade jag mig för dig. Det ska inte hända igen.
Angående din fru och din son...
Vi fixar allt du vill.
Hotell, transfer - vi tar hand om det.
Vad är det?
Har du inte berättat?
Jag har sagt att jag inte tar några risker.
Ser hon mig så här tvingar hon mig att sluta.
Hon är din fru. Hon måste få veta.
Berätta inte för henne, är du snäll.
Som du vill.
Senast jag såg henne, för två månader sen,
var hon sur för att jag kom hem med ett leende på läpparna.
Hon förstod inte varför jag inte var ledsen över att inte vara hemma.
Hon förstår det inte.
-Det är inte lätt. -Nej.
Förlåt, gjorde det ont där?
Nu gör det det.
Du, vad händer nu? Vad händer med mig?
Vi trycker på några knappar och ser vad som händer.
Fokusera på att bli bättre, okej? Ägna dig åt det.
Vi tar det när du är tillbaka.
Fler och fler poliser kör förbi!
De kollar husen.
De dödade min lillebror.
Och vi har inga sprängmedel!
Släpp honom, Tarek!
Kom igen, släpp honom.
Släpp honom.
Lyssna på mig. Okej?
Du måste hålla dig lugn.
Vi kan inte låta dem ta oss nu.
Vi kan inte låta dem ta oss.
Sprängmedlen var bara ett lockmedel.
Nu börjar det riktiga uppdraget. Vårt uppdrag.
Vi ska hämnas din bror.
Vi ska hämnas alla muslimer.
Alla muslimer. Till döden.
Förstår du? Gör du det?
Käften, din idiot!
Bort därifrån. Flytta på dig!
Håll käften nu.
TERRORIST NEDSKJUTEN
Tack.
Bara för att fortsätta där vi slutade,
så har en av våra hemliga agenter
gett oss information som matchar
information som vi redan hade.
Det verkar som om Abbas I
avseglade från Malaga för tre månader sen.
Hon bunkrade i Goa.
Några dagar senare kastade hon ankar i Lagos, Nigeria.
Där stannade hon i flera dagar,
tills Al Garheeb sågs kliva ombord.
-Förr eller senare... -Ursäkta mig.
-Ja? -Visste CIA
att Salah Al Garheeb var i Nigeria?
Hur visste ni det?
En av våra agenter
såg honom där.
-Under vilka omständigheter? -Det kan jag inte avslöja.
Det är irrelevant, Miriam.
Visste ni om det?
Varför åkte jag till Tanger och förhörde den där stackaren
när ni redan visste det här?
Vad gjorde han i Nigeria?
Al Garheeb är bara en religiös ledare som förlorat sitt inflytande.
Efter Raqqa
gömde han sig i Nigeria, hos Boko Haram,
som så många andra syriska överlöpare.
Men av nån anledning reste han till Spanien.
Han hade nåt i kikaren här.
Om ni visste var Al Garheeb var, varför grep ni honom inte?
Vi ansåg inte att det var lägligt.
Eller ens lämpligt.
Om ni inte ansåg att det var lämpligt
så måste det ha berott på att ni väntade på att han
skulle göra ett drag.
CIA låter inte en man som Al Garheeb komma undan.
Vad trodde ni att han skulle göra?
Vem såg honom?
Miriam, du har fått informationen du var ute efter.
Det är allt.
Okej.
Jag vill prata med er angivare.
Den som såg Al Garheeb i Nigeria.
Ska vi ta in mer vin?
Det gör inte ont. Jag vill inte gå till doktorn.
Ser du inte hur blek du är?
Blir du inte frisk nu får de dra ut maskarna ur din mage.
Stora maskar. Okej?
Kom nu.
Okej, vad har vi här?
Titta.
Glad. Ledsen.
Om du är snäll får du behålla den när vi är klara. Okej?
Väntrummet, tack. Jag säger till när vi är klara.
Okej.
Då ska vi se.
Säg "ah". Mycket bra.
-Hej, Amina. -Hej.
Förlåt. Jag gillar inte det han har gjort,
men han är min make, och Basmas far.
Jag kan inte.
Amina, lugn. Det är naturligt att känna så.
Najwa, lämna oss en stund.
Lämna oss.
-Förlåt, men jag kan inte. -Lugn.
Jag vet att det inte är lätt.
Men du har ett ansvar.
Om du bara går hem låter du sånt som Toulouse hända igen.
Grip honom då.
Om det var så lätt hade vi redan gjort det.
Men vi måste få tag på männen som samarbetade med Ismail.
Jag har inget med det här att göra. Jag har inga skyldigheter.
Du har rätt.
Men om nåt händer kan du aldrig förlåta dig själv.
Vad händer med er dotter
när alla får veta att hennes far är en mördare?
Vad ska de säga i skolan, i ert kvarter?
Amina...
Basma måste få växa upp i en annan miljö.
Jag ber dig inte ta några risker,
utan bara berätta vad som händer där hemma.
Jag lovar att jag inte ska utsätta dig för några risker. Okej?
Ge mig din mobil.
Din mobil, tack.
Det här är en klonad kopia av ditt SIM-kort,
med samma kontakter, samma minne.
Om du blir rädd slår du in koden 2009.
Basmas födelseår. Och på nolltid
kommer en av våra bilar och hämtar upp er,
var ni än är. Okej?
Jag vill ha nåt i utbyte.
Upp med dig, din jävel!
Upp med dig!
Sätt fart!
Hör på, älskling.
Jag ska köra dem nånstans.
Sen släpper de oss. Okej?
Gör bara som de säger.
-Gör precis som de säger. -Stanna där!
Hör på. Om din make förråder oss
kommer min vän här att skära av ditt vackra huvud.
Långsamt. Förstått?
Okej?
-In med dig. -Gör som jag sa.
Jag älskar dig!
-Jag älskar dig. -In med dig.
Jag älskar dig.
Polis!
-Polis! -Se upp!
Huset säkrat. Ingen här.
Det finns massor med såna här hus. En nål i en höstack.
Vi har en lång natt framför oss.
Men vi ska ta dem.
Kom igen!
Då fortsätter vi.
När sov du senast? Iväg med dig.
Jag är ju här nu.
-Stick! -Fan!
Jag ringer.
Tarek, var är du?
Vi har försökt kontakta dig.
-Hur är det? -Said är död.
Är mamma vaken? Jag vill prata med henne.
-Vad väntar du på?! -Okej, okej...
Mamma!
Det är Tarek.
Det är Tarek, mamma!
-Tarek, är det du? -Hej, mamma. Hur är det?
-Äntligen, min son! -Hur mår du?
Vår pojke... De dödade din lillebror.
Jag vet, mamma.
De sa att han var en terrorist.
-Att han dödade folk. -Lögner! Said var en bra pojke.
De ville döda dem. Han hade inte gjort nånting.
Det kan inte stämma.
Jag uppfostrade inte mina barn så.
-Jag ska hämnas på honom. -Nej!
Säg inte så!
Gör inget du får ångra.
-Jag måste åka snart. -Varför kommer du inte hem?
Jag åker snart, jag lovar.
Jag har saker att göra. Hej då.
Hej då, mamma.
Gör inget du får ångra.
Snälla.
-Marcos. -Kör.
Den franska polisen snappade upp
ett samtal från en av terroristerna till sin familj.
Det kom från Girona.
Okej, jag kommer.
Polis!
Polisen!
-Säkrat! -Polisen!
-En vägspärr. -Helvete!
Kom ihåg din make.
Tyvärr kom vi för sent.
Ett par. Varken de eller deras bilar är här.
De kanske togs var för sig. Jag ska kolla kamerorna.
Okej.
Välkommen.
Vi kollade datorns IP-adress.
I går kväll kontaktade de mamman till den döde terroristen.
Vi tror att det var den andra brodern.
-När åkte de? -Direkt efter samtalet.
De sa till familj och arbete att de var sjuka.
Så ingen oroade sig.
Vi har inte så mycket att gå på.
Vi har skickat ut information om bilarna,
bilder på vittnena
och bilder på de misstänkta, inklusive möjliga förklädnader.
De lämnar inga vittnen, så vi måste ta dem snabbt.
Hur mår du?
Bra. Strålande.
-Och du? -Bra.
Säg till om det är nåt, okej?
Vägspärren vid 20-kilometersmarkeringen på N2
meddelar att en röd Citroën passerade för ett par timmar sen.
-En kvinnlig förare. -Uppfattat.
Vi delar upp oss.
-Vad gör du? -Ingenting.
-Vad är det där? -Ingenting.
-Vadå "ingenting"? -Det är till Wafae.
Inredningsidéer till Wafae.
Vad gör du på mitt kontor med de här bilderna?
Varför tar du bilder här?
-Inredning till Wafae. Ge mig... -Inredning till Wafae?
Jag har ju sagt att du inte får vara på mitt kontor.
Gå och gör lunch!
Hans utsaga verkar stämma.
Jag tror inte att han känner Ismail.
Håll ett öga på Ismail.
Varför får en langare som tjallar på jihadister
plötsligt träffa nån som Al Garheeb?
Och får honom att åka till Melilla?
Okej. Carla, en sak till.
-Vad? -Jag tror inte att CNI
ger oss all information från CIA-källan som såg Al Garheeb.
Okej.
Kolla att vi inte är förföljda.
-Va? -Polisen. Kolla bakom oss.
Nej.
Sväng vänster. Ta nästa vänster.
-Vänster. -Okej.
Och min make?
Han mår bra.
Nu åker vi.
Starta bilen.
Hon kommer inte.
-Nåt har hänt. -Eller så ångrade hon sig.
Vi skickar dit ett par killar med en ursäkt.
Här kommer hon.
-Du är sen. Är nåt fel? -Vad hände?
Han ertappade mig nästan.
Jag kan inte. Jag säger inget till honom, men jag kan inte fortsätta.
-Det är för farligt. -Lugn, Amina.
Det är farligt för mig och för min dotter.
Lugn, Amina.
Berätta. Vad hände? Gjorde han illa dig?
Han såg mig ta bilder. Jag sa att de var till min syster.
Jag var rädd att han inte skulle tro mig.
Får jag se din arm? Får jag röra din arm?
Får jag se?
-Var det han? -Det är gammalt.
Amina, jag vet att det var han.
Och jag är hemskt ledsen.
Jag är ledsen för allt det här,
men det är det enda sättet att få veta vad han gör.
Och vi måste få veta det.
Amina, jag lovar att inget ska hända dig.
Varken dig eller din dotter. Det lovar jag.
Lita på oss, Amina.
Lita på oss.
-Jag tog med bilderna. -Bra.
Tack.
När kan ni få ut mig och min dotter?
När vi har nog för att gripa Ismail och hans män.
Det blir snart, det lovar jag. Lita på mig.
-Verkligen. -Lita på oss.
Han ska inte få slå dig igen.
Jag måste gå.
-Amina, tack så mycket. -Tack.
Marcos?
Det är dem.
De skar halsen av mannen.
-Kvinnan med? -Nej, det är bara mannen.
Men du håller väl med om att det är osannolikt
-att hon är vid liv? -Ja.
Men så länge hon är användbar, så...
Okej, då fortsätter vi.
Dröj kvar runt fabriken.
Det oundvikliga har hänt: ett civilt offer.
Kanske två.
-Det är hemskt, Carla. -Jag vet.
-Hemskt. -Teamet är ganska upprört.
Vi är alla upprörda.
Alla. Men peppa ditt team.
Säg att vi vet att de gör allt de kan,
och att ingen kan klandras för det här.
-De måste se att vi stöttar dem. -Tack, chefen.
Försiktigt.
De tar hand om allt.
Ta mig till andra sidan sjön.
Herregud! Hjälp mig!
Så där. Nu är det över.
Kom nu.
Kom.
Jag såg nånting, vänd om. Vänd om!
Uppfattat.
Det måste vara där.
Här är det. Gå ner. Det är kvinnans bil.
Lite mer.
Jag tänker hoppa.
Uppfattat.
Det är din. Här.
Ledsen, Marcos. Lúa vill prata med dig.
-Inte nu. -Hej, pappa!
Ge mig den.
-Hej, min lilla smurf. -Hej.
Kan vi prata lite senare? Jag jobbar just nu.
-Bara en sak, pappa. -Vad?
Den ramlade ut på gympan i dag.
Oj!
Det händer alltid när jag är borta.
Den var inte ens lös. Den fick en boll på sig.
Jösses...
Säg till morfar att förbereda allt
-för tandfens ankomst. -Pappa.
-Vad? -Du gick på det.
Det var ett trick!
Ja, verkligen.
En sån dummer.
Minns du inte att jag redan har tappat den?
Jag måste lägga på nu. Vi får prata senare.
Stor puss, pappa. Jag älskar dig.
-Jag älskar dig med. -Hej då.
Jag var orolig, Nadim.
Jag ville skicka nån till ditt rum för att kolla om du levde.
Det är ohälsosamt att sitta inne hela dagen.
Var är vapnen?
-Ta ner dem till hamnen. -Det gör vi i morgon.
Mina män firar nu.
Nu, sa jag.
Din far visade mer tacksamhet och respekt.
Du är gäst här. Vi skyddar dig.
Minns du det?
Och du ska minnas pengarna du får från oss.
Allt är bra, min vän. Allt är bra, min broder.
Salomón eskorterar varorna till Lagos i morgon.
Allt går som planerat.
Bra.
Min tur!
FÖRBJUDEN PASSION
Hör på här...
Lyssna.
Be om tillstånd för mig att träffa Al Garheeb i fängelset snarast.
Säg till när det är klart.
Ja då.
Lúa, raring.
Jag måste sluta.
Ja. Vi ses i morgon.
Ja, du får sova över hos Laura.
Men säg till morfar.
Okej, okej.
Okej, raring, jag måste sluta nu. Vi ses i morgon.
Föråt, jag lade bara på. Ville du prata med Lúa?
-Tja... -Okej.
-Hur är det med smurfen? -Bra.
Hon ska sova över hos Laura.
Och hur mår du?
Jag träffade just kvinnans mamma på bårhuset.
Jag vet aldrig vad jag ska säga.
Tusan också.
Det vet nog ingen.
Vilken röra.
Vi kom för sent.
Säg inte så. Marcos.
Du har gjort ett kanonjobb. Du borde vara stolt.
Vi måste vara starka nu. Vi får inte misslyckas, okej?
För dem, för alla. Kämpa på!
-Åker du till Madrid i kväll? -Ja.
Det är konfirmationen, och jag har massor att göra.
-Kommer du på lördag? -Självklart.
Svik henne inte.
Stanna.
Stanna över natten.
-Snälla Marcos... -Carla...
Jag vet inte vad som pågår. Vi kan inte bara kasta bort allt så här.
Än finns det tid.
Stanna.
Vi pratar i morgon.
Ja?
Jag är här.
Stanna här.
ÅK HEM TILL ERT EGET LAND
JÄVLA ARABER!
Jag vet, men vi vill lägga till fyra gäster till.
Det går väl att ha ett bord till?
Okej, då flyttar vi banketten till det större rummet.
Om det är bokat
så klämmer vi in alla i det mindre rummet. Okej?
Ja, fråga du. Snälla, gör det.
Satan.
Marta, mötet med Sanabria...
Fan.
Marta, jag pratar med dig.
...de rättfärdigas väg,
inte de som har ådragit sig Din vrede, eller förirrat sig.
Amen.
Han är Allah, den Ende. Allah är den störste...
Och nu?
De måste omgruppera.
Ombilda cellen och skaffa vapen och sprängmedel.
Förr eller senare begår de ett misstag.
-Då slår vi till. -Jag pratar om mig, Marcos.
-Vad händer med mig? -Då åker hem.
Ta all tid du behöver. Sen förflyttar vi dig till ett kontor
eller en ambassad.
Precis som du ville.
Du kan duscha och raka dig.
Du slipper bära djellaba. Du kan åtminstone tvätta den.
Jo, men nu när det faktiskt händer känns det skrämmande.
Om jag inte slutar nu gör jag det aldrig.
Vad är det?
Jag vet inte om jag kan gå hem varje kväll, Marcos.
Jag har gått igenom det i huvudet.
Vi håller bara ihop för att jag aldrig är hemma.
Skippa skitsnacket.
Jag tar hellre ett nytt uppdrag än att åka hem.
Hej, pappa!
Mästaren!
Clara, det här är Pedro, en arbetskamrat.
Pedro, det här är Clara.
Hur står det till?
De säger att du kan flyttas nästa vecka.
-Okej, vi får se. -Okej...
Jag ska lämna er ifred.
Hej då.
Ursäkta mig.
Pedro.
Tack för att du kom. Hälsa gänget. Jag saknar dem.
Krya på dig.
Så ja, min prinsessa.
-Ismail? -Ja?
-Det är folk från gasverket här. -Släpp in dem.
Kom in.
God eftermiddag.
-Ni hade visst ett avbrott. -Ja, ingen gas sen i morse.
Då ska vi titta på det. Visa min kollega termostaten.
-Följ med mig. -Jag kollar ventilen.
-Det här vinet var gott. -Du gillar alla viner.
Prata med din inspektör
och säg åt henne att packa väskorna.
Hon ska till Nigeria.
Där ska hon kontakta William, personen som såg Al Garheeb.
Du har vårt fulla stöd.
-Då plockar jag fram de bra grejerna. -Nej, det här var gott.
Då gör jag dig sällskap.
Lite.
Så.
-Gott. -Men...
-om det är bilköer? -Det kommer det inte att vara.
I så fall kommer jag ändå.
Jag kommer till kyrkan i morgon.
-Är du nervös? -Nej då. Bara lite.
Var du nervös när du konfirmerade dig?
Väldigt nervös.
Nej då. Det behöver inte du heller vara. Vi är där med dig.
Det blir jättetrevligt, ska du se.
Okej. Stor puss, pappa.
Varför är det bara jag som vet om det?
Du hade fått reda på det ändå. Du är ju spion.
Jag menar det.
Du borde berätta för din far. Och för Lúa.
Innan nån annan berättar det. Och särskilt för Marcos.
Då sover han utanför min dörr varje kväll.
-Glöm det. -Om det var tvärtom,
skulle inte du vilja veta det?
-Du behöver deras stöd. -Nej, Jesús.
Det har gått bra så här långt. Inga andra ska behöva lida.
Var det därför du lämnade honom?
För att bespara honom det?
Nej, för att det inte fungerade.
Men nu...
skulle du må bra av att ha nån vid din sida.
Det beslutet fattades innan allt det här.
Jag ändrar inte det på grund av cancern.
Det vore själviskt och grymt, och han förtjänar det inte.
Marcos är underbar. Han är...
Han är en bra man, en underbar far...
men det är slut.
Han måste... gå vidare i livet.
Och jag...
Jag måste komma på vad jag vill.
Det måste jag komma på.
Pappa!
Jag vittnar om att det bara finns en Gud,
och jag vittnar om att Mohammed
är hans sändebud.
Allah är den störste.
Undertexter: Mattias R. Andersson www.plint.com