NETFLIX UVÁDÍ
Promiň, lásko.
Nemyslelo mi to.
Nikdy jsi mě neslyšel křičet.
Vyděsila jsi mě.
I když se hádáme, jsme spolu.
Uděláme z toho pravidlo.
Jsme v tom spolu.
Ve všem.
CO ŘEKLA VĚŠTKYNĚ?
Kdybych zapomněl?
Tvé nejlepší dílo.
Proto musíme co nejdřív na pláž.
Dáma v modrém.
- Pověz mi, jak se sem dostala. - Opravdu?
Ta s čepicí?
Je to vítězka soutěže v hláskování.
- V hláskování? - Ano.
Vyhrála tuhle dovolenou na okresním přeboru v hláskování.
- Co bylo její poslední slovo? - Girlanda.
Girlanda.
Je to jedna z těch jednodušších soutěží.
Girlanda.
Tak jo…
Jsi na řadě.
Ten pár. Tamhle, vidíš?
Tamhle? Jak se…
- George. - George!
- Ten chlap je George. - Jo?
Chtěl zajít do cestovky.
Jak se ta agentura jmenovala?
- Cesty Ideál? - Cesty Ideál.
Výborně. Jsi nejlepší. Cesty Ideál.
A když vyřizoval dovolenou pro sebe a manželku,
začal si aférku s agentkou.
Když na to jeho žena přišla a odstěhovala se,
agentka vyměnila letenky za tuhle dovolenou.
Aférka?
Všimla sis, že vždycky skončíš u něčeho nemravného?
Jestli nechceš hrát, nekritizuj moje lidi.
Je to styl. Jsi prostě nemrava.
Je to strašně nemravné…
Páni!
- Tam nemůžeš. - Neboj.
Zlato!
- To je naše náměstí. - Jo.
Náš hotel v Athénách.
Co říkají?
Měl jsi pravdu.
V pátek čekají dvakrát víc demonstrantů.
Jsem rád, že jsme tady.
Mohli jsme se na to dívat z balkonu s lahvičkou tsipoura v ruce.
Ne, díky. Chutná jako čistič na podlahu.
Žertuju.
Jasně.
Jsem moc ráda, že jsme tady.
Díky, žes souhlasil.
Vím, že každá změna plánu je pro tebe, jako by anděl přišel o křídla.
Tys to všechno naplánovala. Nemůžu si stěžovat.
Díky.
Toho si vážím.
Učím se.
Nemáme tady být.
Nikdo neví, kde jsme…
Jsme tady sami dva.
Postavy v krajině.
A Zeus tady měl svou věštírnu.
Takhle jsem si to nepředstavoval.
Ty jo.
Co je?
Mám záchvat lásky.
Právě teď.
- Promiň. Moc mluvím. - Zachraň mě, prosím.
Panebože.
Nějakou najdeme.
- Co? - Věštkyni.
Třeba si poslechne vítr ve větvích a poví nám, kam míříme.
Na to nepotřebuju věštkyni.
Ty víš, co je před námi?
Chceš mi něco říct?
Teď se stydíš.
Skončila jsi?
S jídlem?
Chci vyzkoušet něco sladkého.
- Právě jsi… - Jo…
Hned se vrátím.
Taky musíme natankovat.
Venzini.
- Venzini. - Venzini.
Jasně! Venzini.
Počkej.
Co je?
Nic.
Teď se stydíš ty.
Ten s růžovou vodou byl úžasný.
Najdeš každou pekárnu v severním Řecku.
Víš, že řecká káva je lepší na srdce než jiné kávy?
To jsem věděl. To ví každý.
Má víc antioxidantů. Servírka mi to vysvětlila.
- Aspoň myslím, že to říkala. - Jo.
Zařídils to ubytování?
- Beckette, tys tam nezavolal. - Ne…
Chystal jsem se.
- Poslala jsem ti číslo. - Počkej.
Počkej…
Hele! Je tady.
- Co je to? - To číslo.
- Žádné nevidím. - Tady.
Zapomněl jsem na to. A když jsme dojedli,
- bylo už dost pozdě… - Není moc pozdě.
Nechtěl jsem je obtěžovat, April.
Budou mnohem radši, když jim zavolá zmatený Američan,
než když v noci přijedou neohlášení hosti.
Zaplatili jsme.
Proč to musíme potvrzovat? Není to jejich práce?
Je mrtvá sezóna.
- Měli by být rádi… - Haló! Mluvíte anglicky?
- Ano, to jsme my. - Dej mi ji.
Jedeme k vám. Právě jsme projeli…
- Kolem Egnatie. Víte, kde to je? - Ignác!
Jistě. Děkuji vám.
Přijedeme co nejdříve.
- Nashle. - Jasas!
Všechno v pořádku.
Vidíš?
Její dcera na nás počká.
Děkuju.
Nejsem tak špatnej.
Se mnou? Ne.
Nedělá ti potíž otravovat mě,
když se ti nezdá, na co se díváme nebo co připravuju k večeři.
A je to tady.
Takhle na to musíš jít.
Prostě dělej, jako by ostatní byli já.
Jako bych to byla já, a nebudeš mít zábrany.
Spolujezdkyně.
V pohodě?
Zvládneš to sám?
Jasně.
Pomoc!
April?
Moje přítelkyně, April.
Prosím.
Postel.
Pojďte.
Moje přítelkyně, April?
Kde je moje přítelkyně?
Prosím.
Auto…
Jak se to řekne?
Atihima.
Je mi líto.
Dostal jste léky.
Teď odpočívat. Potom mluvit.
Říká, že to zařizuje.
Vaši ženu zavezou do Janiny.
To je město nedaleko odsud.
Musíte to podepsat. Souhlas.
Chci ji vidět.
V nemocnici říkal,
že musím počkat.
Říká,
že ji můžete vidět, až ji připraví na cestu.
Proč ne hned?
Koroner šel domů a odnesl klíč.
Potřebujete zavolat někomu v Americe
a říct jim, co se stalo?
- Jejím rodičům. - Prosím?
Jejím rodičům.
- Haló? - Bobe, tady Beckett.
- Promiň, že tě budím. - Ahoj, Beckette.
Měli jsme nehodu.
Cože?
Jste oba v pořádku?
- Je tam, nebo… - Ne.
Jsem teď na policii.
Beckette, co se stalo?
Někdo do vás narazil? Jste…
Sjel jsem…
Sjeli jsme z cesty.
Beckette. Panebože, jste…
- To je… - Já vím.
Vy nejste v Athénách?
- Kde jste? - Já nevím.
- Snažím se to zjistit. - Dej jim číslo, ať nám můžou zavolat.
Buď u ní. Jestli je v bezvědomí…
Budu.
Řekni nám, kam máme přijet!
Hned jak to budu vědět.
- Panebože. - Slibuju.
Zůstaň u ní. Zvládne to. Je houževnatá.
Víš, že toho prožila hodně.
Volal jsi její matce?
Ještě ne.
Dobře. Tak já jí hned zavolám.
Ano.
Vyřiď jí, že jsme na cestě.
Jsem rozrušený.
- Mrzí mě to. - To nic.
Začnu zařizovat… Jen…
Zjisti…
- Prosím. - Děkuji.
Upřímnou soustrast.
Děkuji.
Chcete zavolat ještě někomu?
Teď ne.
Neuvěřitelné.
Myslím tu nehodu.
Ten dům. Viděl jsem tu škodu.
Byl jsem tam vytáhnout vaše auto.
Kde jsme bourali?
Dole v zatáčce.
Čtyři kilometry odsud.
Aspoň že v tom domě nikdo nebyl. Mohlo to být horší.
- Někdo tam byl. - Ne.
Už roky tam nikdo nebydlí.
Někoho jsem viděl.
Dva lidi. Ženu s chlapcem.
Myslím, že teenager.
Nejspíš migranti.
Můžete je popsat?
Chlapec…
Myslím, že byl zrzavý.
Aha.
Jestli tam někdo byl,
měli bychom je zkusit najít a ujistit se, jestli jim nic není.
- Ano, prosím. - Jo.
Ten kluk měl zrzavé vlasy. Teď si vzpomínám.
Aha.
Měl byste si odpočinout.
Kdybyste něco potřeboval, obraťte se na nás.
SEDATIVA
Nemůžu pomoct.
Příteli!
Vylezte. Nic se neděje.
Bylo to nedorozumění.
Vylezte. Nic se neděje.
To jsem já.
Všechno je v pořádku.
Není kam utéct, Beckette!
Stůj!
Beckette!
Potřebuju pomoc.
Telefon?
To je váš dům?
Počkej tady.
Pojď.
Posaď se.
Ukaž.
Dobře.
Auto…
Potřebuju telefon.
Ano, ale nejdřív se podívám.
No tak.
Tohle je… oplo.
Nevím, co se děje.
Stříleli po mně.
Policista. Zlý policista.
Zlý policista?
Důstojník.
Měl vousy.
To potřebujete.
Pomoc.
Jídlo. Chcete jídlo?
Opravdu potřebuju jen telefon.
Dobře.
Tři osoby.
Moji přátelé možná zavolali policii.
Irema.
Nejste tu. Pošlu je pryč.
Hej!
Promiňte, mluvíte anglicky?
- Mluvíte anglicky? - Ano.
Potřebuju pomoc.
Potřebuju zavolat na ambasádu nebo konzulát…
To nedělejte, poštípou vás. Opatrně.
Americkou ambasádu.
- Půjčím vám telefon. Počkejte. - Děkuji.
Sakra. Nevím, jak se tam dovolat.
- Zjistím to. - Děkuji.
Vyzvání.
Haló.
Ano, potřebuji pomoc.
Co potřebujete?
Jsem v horách nedaleko Janiny.
Je tu místní policista…
Ne, jsou tu dva místní policisti a žena.
Chtějí mě zabít. Nevím proč.
Vysvětlete mi, co se stalo.
Jsem americký občan.
Na dovolené s přítelkyní.
Měli jsme nehodu.
Ona zemřela.
Pak mě napadla nějaká žena.
Promiňte, kde jste?
Jsem…
- Jak se to tu jmenuje? - Jsme nedaleko Metsova.
Nedaleko Metsova.
Můžete pro mě prosím přijet?
Pošlete někoho, aby mě dostal do bezpečí. Můžete to udělat?
- To by dlouho trvalo. - Jak dlouho?
- Přinejmenším jeden den. - Celý den?
Můžete se někde schovat, než k vám někoho pošleme?
Můžu přijet k vám?
- Jestli jste… - Jak se jmenujete?
Na koho se mám zeptat, až k vám přijdu?
Na pana Majessyho.
Pan Majessy. Brzy nashle.
- Jak nejrychleji do Athén? - Autem.
Asi pět hodin.
- Pět hodin. - Autem?
Ano.
Pět hodin.
Neberte si to špatně, ale nemůžeme…
Chápu. Autem ne.
- Tak vlakem z Kalambaky. - Odkud?
- Z Kalambaky. - Jak daleko je to na nádraží?
Daleko. Je až na konci údolí.
- Po té cestě podél řeky? - Ano.
- Jděte podél řeky. - Pěšky je to moc daleko.
Nějak to vymyslím. Prosím.
Děkuji vám.
Nikomu neříkejte, že jste mi pomohli. Budu mít větší šanci.
- Opatrujte se. - Dobře.
- Mluvíte anglicky? - Ano.
- Jste tu s tím autobusem? - Ano.
Potřebuju se dostat do Kalambaky.
Nebo někam na vlak do Athén.
Ten včelař nám řekl, že jste volal na ambasádu.
Co jste jim řekl?
- Ublížil jste těm lidem? - Jo.
S kým jste mluvil?
Byl jsem…
Mluvili jsme jen krátce. Neřekl mi jméno.
A co jste řekl o nás?
Řekl jsem, že všechno vysvětlím, až tam přijedu.
Dobře.
Já nejsem, koho hledáte. To je nějaký omyl.
Klid, nebo použiju paralyzér.
Už jste to zažil? Je to strašné.
Pochčijete se, poděláte se…
Ten muž mě chce zabít.
Je neškodný.
Nestiskl jsem spoušť. Jen jsem se bránil.
Musíte se přihlásit na policii.
Když to udělám, do půl hodiny je po mně. Víte, že to nemůžu.
Můžeme vám poskytnout veškerou právní pomoc
a zodpovědět všechny otázky.
A co tahle otázka? Jak jsem se ocitl v takové situaci?
Mám naspěch. Nemůžu…
Poslyšte, právě jste přiznal, že jste postřelil policistu.
Potřebuju pomoc.
Nejlepší bude, když se přihlásíte místním úřadům.
Potřebuju pomoc.
Můžeme vám pomoci, jen až se přihlásíte.
Nemůžu tu zůstat.
Eleni, to nemá cenu!
Pojď.
Sbohem.
Nashle.
Promiňte!
Dobrý den. Promiňte, mluvíte anglicky?
Ano? Co znamenají ty plakáty?
To je na Karrasovu demonstraci v Athénách.
Ne… Tak jo.
Kdo je ten kluk?
To je Dimos. Karrasův synovec.
Jsem turista. Nerozumím. Co to znamená?
Toho chlapce unesli.
Je to synovec známého politika.
Lidi musí pochopit, co se děje. Chtějí Karrase zničit.
Co je?
Viděl jsem ho.
Cože?
Já toho kluka viděl.
Viděl jste Dimose Karrase?
V horách.
- Jedou v tom policajti. - Proto jste spoutaný?
Utekl jsem.
Měli jsme s přítelkyní nehodu a narazili jsme do domu.
Tam jsem viděl toho chlapce. V tom domě.
Od té doby se mě snaží zabít nějaká ženská a policajt.
Myslíte, že drží toho chlapce?
Určitě.
Pomozte mi. Potřebuju svézt do Athén.
Tam je americká ambasáda. Rozumíte?
Pomůžou mi. Americká ambasáda v Athénách.
- Jestli mluví pravdu… - Jenom jestli.
Mohlo by to všechno změnit. I zachránit toho chlapce.
- Prosím. - Třeba jsou to jen kecy.
Pronásleduje vás blondýna?
Dobře.
Vlezte si do kufru.
Sakra.
Co to sakra děláš?
- Co… - Vyčůrala ses?
Doufám, že ano. Nebudu každých 20 minut zastavovat.
Nemluvíme řecky.
Hledáme jednoho černocha. Je zatčený.
Postřelil policistu. Viděly jste ho?
No jo!
Kde jste ho viděly?
Vyvezeme vás za město a pak vás vysadíme.
Jestli slyšíte, klepněte.
Co teď uděláme?
- Nastartuj. - Nelíbí se mi to. Mám strach.
Jen jeď.
- Dobře. - Nic se neděje.
Napijte se.
Byla naštvaná?
Pochopí to, až jí všechno povíme.
Máme se sejít u Alexova obchodu.
Nepamatuju si, kde to je.
Na Pireuské ulici, u modlících se rukou.
Můžu vám to sundat.
Děkuju.
Nehýbejte se.
Doufám, že nám nelžete.
Tak tvořivý nejsem.
Vynechal jste, že jste střelil policajta.
Nestřelil jsem ho. Nechtěl jsem ho střelit.
Vytáhl na mě pistoli. Jen jsem se bránil.
Bylo to do nohy.
To je úleva.
Ta žena byla taky od policie?
Ne. Mám dost zkušeností s policií, abych věděla, že nebyla od nich.
Ale byla ozbrojená.
Držte.
To by mělo pomoct.
Jsme v nebezpečí?
Tak jsme?
Vědí, kam se chci dostat. Budou čekat.
Musíme si dávat velký pozor.
Probírají ten únos. Možné politické motivy.
Nic nového.
Určitě to jsou oni.
Možná. To nevíme.
Byla ozbrojená. Mají styky u policie.
Vypadala jako fašistka. A mají Dimose.
Víte, kdo by to mohl být?
Je tu skupina zvaná Úsvit.
Jsou to ultrapravicoví nacionalisti.
Policii mají v kapse. Všechno jim projde.
K únosu se zatím nikdo nepřihlásil,
ale nejspíš to budou oni.
Chlapcův strýc rozumí hněvu lidu.
Buduje koalici proti úsporným opatřením
vnuceným Evropskou unií. Chce nás vyvést z toho srabu.
Když ho zvolí.
Proto jedeme do Athén.
Koná se tam předvolební demonstrace.
Kde je ta demonstrace?
Na náměstí Syntagma.
Dost možná ho chtějí zastrašit, aby nekandidoval.
A policie…
Doufám, že ho ochrání, jak by měla.
Není vám nic?
Beckette, dýchejte.
- Mám zastavit? - Ne, jeď.
To nic. Jste v autě, v bezpečí.
Dobře? Dýchejte.
Dýchejte.
Co se stalo vaší přítelkyni?
Neměli jsme být na té silnici.
V hotelu jsme měli balkon na náměstí Syntagma.
Řekli nám, že se chystá protest.
A že bude veliký rámus. Tak jsme…
Odjeli jsme.
Měl byste si lehnout.
Lehněte si.
Je to ještě kus cesty.
To nic.
Musíme si vzpomenout, kde je Alexův obchod.
Je vám dobře?
Vezměte si tohle.
Co je to?
- Co se děje? Nějaká nehoda? - Nevím. Na silnici je policie.
Kontrolují auta.
Co uděláme?
Má to něco společného s ním?
Děkuju.
- Dobrý den. - Přejete si?
Na americkou ambasádu, prosím.
- Stanice Omonia. - Ne, na ambasádu USA.
Stanice Omonia.
Chcete jízdenku na 90 minut, nebo na 24 hodin?
Na devadesát.
Euro dvacet.
Pomoc! Má nůž!
- Co se stalo? - Pomoc!
Pomozte mi!
Zavolejte policii!
Potřebuju na americkou ambasádu… Policii ne…
Moment.
- Tady ne, prosím. - Promiňte.
- Děkuji. - Promiňte.
Beckette.
Jsem Steve Majessy. Volal jste mi.
Dáme vás trochu do pořádku.
- Nebojte se. - Děkuji.
Ještě o tom neví. Chudák.
Už musím. Tak zatím.
Beckette.
Stephen Tynan.
- Dobrý den. - Prý jste hodně zkusil.
Nejdřív…
April Hansonová. Našli jsme ji.
V Janině odmítli její tělo,
když zjistili, že je Američanka. Kontaktovali nás.
Přivezli ji na ambasádu.
Dorazila hodinu před vámi.
- Je tady v budově? - Ano.
Zařídíme převoz domů.
Kontaktovali jsme její rodiče.
V takto složitých případech to můžeme udělat.
Musím ji vidět.
Jistě.
Pojďte se mnou.
Chci ji odvézt domů.
Jistě.
Co nejdříve to bude možné.
Upřímnou soustrast, Beckette.
Promluvíme si. Vyjasníme si to.
Čím dřív to uděláme, tím dřív se odsud oba dostanete.
Jen…
Takže… Jak to bylo?
Vylezl jsem z auta
a spatřil jsem toho zrzavého kluka.
O pár dní později jsem se tam vrátil.
Vrátil jste se tam? Proč?
Podívat se.
Na co?
Nevěděl jsem, co mám dělat.
Šel jsem tam,
protože to bylo místo,
kde jsem…
Byla to moje vina.
Ta nehoda…
Byla to moje vina.
A potom…
Tam mě našli.
Nějaká žena a policajt. Začali na mě střílet. Utíkal jsem.
Sledovali mě. Vrazili do domu, kde jsem se skrýval.
Bůhví co udělali s tím mužem,
který se o mě staral.
Našli mě ve vlaku.
Tam jste střelil policistu?
Čekali na mě na nádraží.
A tady u ambasády.
Páni.
Jak jste se dostal do Athén?
Svezly mě dvě aktivistky.
Jely na Karrasovu demonstraci.
Tak jsem se dověděl, kdo byl ten kluk.
Říkaly, že lidi, co mě pronásledují, patří k hnutí, které se jmenuje…
Úsvit. Nebo Za úsvit.
Znáte jejich jména?
Lena a Eleni.
Myslíte, že Lena a Eleni půjdou na policii nebo do novin?
To nevím.
Kde bych je našel?
Chtěl bych je vyslechnout.
Kdyby někdo potvrdil vaši verzi, všechno by se urychlilo.
Dobře.
Říkaly, že se sejdou u obchodu
u modlících se rukou.
Modlící se ruce. Víte, co to znamená?
Možná.
Dobře, tak…
Nejde po vás Úsvit.
Myslí si to, protože jim to politicky vyhovuje.
Taky myslí, že stačí mávnout Karrasem,
a všechna úsporná opatření prostě zmizí.
Nechápou souvislosti.
- A kdo po mně jde? - Poznáte toho policistu?
- Ano, jak jsem říkal. - Dobře.
Uděláme to takhle.
Znám řadu policistů, kteří vás zabít nechtějí.
K jedné vás zavezu a vy jí všechno řeknete.
Zaručím se za vás. Nejste diplomat,
takže nemůžeme zasahovat do práce řecké policie,
ale ona může.
Může přijít sem?
Tak to nechodí.
Nechci odejít z ambasády.
Chápu, že máte strach.
Budu s vámi až do konce.
Napijeme se na to.
Nepiju. Beru prášky. Mám to zakázané.
Rozumný. To se mi líbí.
Pojedeme mým autem.
Je neoznačené. Kouřová skla.
Nemůžeme aspoň dostat ostrahu?
Není to soukromé auto.
Není označené, ale patří ambasádě.
Je upravené.
Je neprůstřelné.
Pomůžou tomu klukovi, Dimosovi?
Nejspíš ne.
Půjdeme?
…a dýchání. Časné cvičení
také zaručuje zdravý poměr všech tělesných funkcí.
Brzy budete zase prodávat software v Ohiu.
To přece děláte, ne?
Integrace firemních systémů.
No vida!
Už se to blíží.
Karrasova demonstrace. Vyrojili se.
Jasně, vidím. Nebojte, dveře jsou zamčené.
Zatraceně.
Ježíši Kriste! Promiňte.
Jen tam chci v pořádku dojet.
Říkal jste, že jste tu už čtyři měsíce?
Čtyři? Ne, osm.
- Opravdu? - Ano.
Jak je to ještě daleko?
Ta vaše známá. Pracuje tady?
Je to čestná policistka, tak ji strčili do téhle díry.
Víte, jak to chodí. S těmi dobrými vždycky zametou.
Čerstvé zprávy z Řecka o případu Karrasova únosu.
Poslouchejte.
Pachatelé se telefonicky přiznali k únosu.
Volající, údajně s cizím přízvukem,
se představil jako mluvčí krajně levicové organizace
zvané Komunistická brigáda.
Své požadavky prý oznámí později.
To vrhá špatné světlo na Karrase, jenž prohlásil,
že odchod této skupiny z koalice byl pokojný a strategický.
Falešně tak líčil jednotu různých složek ve své straně.
Zdá se, že Karrasova levicová koalice nedrží tak pohromadě, jak doufal.
Takže se mě snaží zabít komunisti?
Zkratka.
Tudy je to rychlejší.
Stanice je na konci ulice.
Opravdu mě to mrzí.
INTERNETOVÁ KAVÁRNA
Ale ty jsi Němka. Proč jsi tady?
Právě proto.
Chci, aby moje vláda viděla, že podporuju Řeky,
a ne finanční establishment a přehnaná úsporná opatření.
- Rozumíš? - Hej!
Co tu děláte?
Beckette?
Vysvětlím to, ale teď musíme pryč.
- Co ambasáda? - Je to v prdeli.
Stěží jsem utekl.
- Musíme pryč. - Cože?
- Taky v tom jedou? - Někdo z ambasády vám vyhrožoval?
- Nechápu. - Dej mi telefon.
- Americká ambasáda? - Proč vám nepomohli?
Poslouchejte. Vědí, že jste tady. Nejspíš vědí, že vás přijdu varovat.
Musíme pryč.
Sakra.
- Je tu zadní východ. - A co vy?
Máme tisk. Uvidíme se na demonstraci!
Jsme v bezpečí. Máme tisk. Nebojte.
- Kdo jste? - To nechtěj vědět.
Beckette!
Sakra!
Do pytle!
Zatraceně.
Sakra.
Potřebuju tu motorku!
Viděl jste chlapa se sádrou?
Těší mě, že už nejsme na veřejnosti.
Zkurvils mi ksicht.
Takovou tvář si nezasloužíš.
A ty si nezasloužíš skončit ve sklepě obchoďáku.
Zastav.
Možná jo.
Tohle je důležitej hovor.
To musím vzít.
Jo.
Nekecej! Jsem zrovna pod tím.
Právě teď?
Ty vole.
Tak jo.
Co mám udělat s naším tragédem?
To bude rozumný.
Tak jo. Končím.
Přestaň!
Beckette, dost!
Nic ti neudělám. Uklidni se.
Karras je mrtvý. To mi volali.
Právě ho zastřelili během jeho projevu.
- Kdo to udělal? - Asi ti, co unesli toho kluka.
- Řekni mi, co víš. - Vygoogluj si to, zbytek si domyslíš.
Karrasova rodina má prachy z lodní dopravy.
Chtěl víc, zapletl se s podsvětím a něco jim dluží.
Chtějí zpátky svoje peníze.
To ostatní… je tajný.
Dimose neunesli kvůli politice?
Byli to kriminálníci, kterým Karras dlužil?
Jo. Tajný.
Všechno to je jen mafiánský svinstvo?
Tys volal, že to byla Komunistická fronta?
- To je tajný. - No jasně!
Cos se mnou chtěl udělat?
Ty debile,
odhalil bys pravé pachatele a podělal bys nám náš plán.
Muselo se to na někoho hodit. Ale teď je po všem.
Jeho koalice nepřežije.
Mám ti říct, žes byl jen figurka?
Ve špatnou dobu na špatným místě?
No jasně. Ale teď jsme v pohodě.
Když to zůstane mezi náma, nemusíš se mě bát.
A nezkoušej to. Bude to mé slovo proti tvému.
A tak čistej rejstřík jsi v životě neviděl.
Je po všem.
Je konec, Beckette.
- A co ten chlapec? - Co s ním?
Zabijou ho?
Vím já? Třeba už ho oddělali. Nebo ho oddělávají.
Víš co? Běž se jich zeptat.
Ale tentokrát už do prdele odleť.
Beckette?
- Co se stalo? - Počkej.
Dost!
Hej! Ne!
Počkejte. Já ho znám.
Tak jo.
Kufr.
- Cože? - Kufr.
Kufr?
Sakra.
Dimos Karras.
Tak jo.
Měl jsem umřít.
Překlad titulků: Vít Bezdíček