‫איזה קור.‬
‫יש אלכוהול?‬
‫ואו, הסתיו באמת הגיע.‬
‫העונה שבה כל דבר שאוכלים הוא טעים.‬
‫במיוחד דגים.‬
‫בקלה, טרוטה, דג מלוח…‬
‫אם מפטמים חזירים וכבישים‬ ‫הם טעימים מאוד, המפקד.‬
‫ללא ספק.‬
‫עם נקניקיות מלוחות וכוס בירה.‬
‫היי, תן לי קצת.‬
‫בהתחלה לא אהבתי את זה,‬
‫אבל עכשיו התרגלתי לבירה אנגלית.‬
‫אני אוהב בירה עם גבינה.‬
‫הכפר עם הצ'דר היה נהדר.‬
‫אני אוהב את הנשים יותר מהאוכל.‬
‫הנשים כאן ברמה גבוהה,‬ ‫בדיוק כמו שאני אוהב אותן.‬
‫אני יודע.‬
‫הן לא צנועות?‬
‫אולי כי הן נוצריות.‬
‫בטח נחמד להיות נוצרי.‬
‫זה מאוד פופולרי לאחרונה. אולי אתנצר.‬
‫זה לא בשבילי.‬
‫הנצרות מלאה בכללים מעצבנים ובאיסורים.‬
‫חוץ מזה, ראית את דמות העץ‬ ‫שהתפללו אליה בלונדון?‬
‫הוא נראה חלש מאוד.‬
‫עכשיו יענישו אותך.‬
‫כן!‬
‫הוא היה שברירי.‬
‫הפטיש של ת'ור יפרק אותו בקלות.‬
‫שמעתי שהוא מכשף.‬
‫הולך על מים, יוצר לחם.‬
‫איזה כישוף עלוב!‬
‫אודין ות'ור מרשימים הרבה יותר.‬
‫די, מספיק.‬
‫אסור לכם לקפוץ למסקנות.‬
‫נשאל לדעתו של אחד הנוצרים כאן.‬
‫היי!‬
‫נסיך!‬
‫בין ישו לאלים של אסגרד…‬
‫מי לדעתך חזק יותר?‬
‫מה זה?‬
‫מה קרה, ילד?‬
‫אתה ביישן מכדי לדבר מול כולם?‬
‫אל תתחצף, ת'ורקל.‬
‫נבל חסר אמונה שכמוך.‬
‫אתה מבין מה אתה עושה?‬
‫אסור לך להביע כזו עזות מצח כלפי הוד מעלתו,‬ ‫הנסיך קאנוט.‬
‫אני לא טיפוס שלוקח בני ערובה.‬
‫אבל המלך סויין התעלם ממני.‬
‫חשבתי שאם אתפוס את הנסיך,‬ ‫הוא סוף כל סוף ידבר איתי.‬
‫אתה צריך להזדהות עם העצב שלי.‬
‫המפקד, זה משהו שנערה מאוהבת הייתה אומרת.‬
‫ככה בדיוק אני נשמע.‬
‫התאהבתי במלך סויין!‬
‫אתה ענק מכדי להיות נערה.‬
‫זה מלך הים הצפוני.‬
‫הוא התאהב על כל הראש!‬
‫איזו חבורה של משוגעים.‬
‫אתם מבינים רק מלחמה.‬
‫כולכם תמותו.‬
‫איך תתמודדו עם 16,000 חיילים דנים,‬ ‫כשאתם רק 500 איש?‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אין בעיה, ראגנר.‬
‫האם שכחת, היות שאתה נוצרי כל כך הרבה זמן…‬
‫את הכבוד של הלוחם הנורמני?‬
‫אתה מתכוון לוולהאלה?‬
‫נכון מאוד.‬
‫הוולקיריה תמיד מחפשים את נשמות האמיצים.‬
‫הגיבורים שמתאימים להיקרא "לוחמי האלים",‬ ‫ה"איינהרייר".‬
‫אלו שנלחמים ומתים בקרב‬
‫הם יחיו בגן העדן של ולהאלה.‬
‫איך להילחם ואיך למות…‬
‫זה מה שחשוב.‬
‫עדיף שהיריב יהיה חזק.‬
‫החשיבה שלך מיושנת.‬
‫האומנם?‬ ‫-אדם שמתרוצץ ומחפש רק את שדה הקרב…‬
‫הוא אדם אומלל.‬
‫אתה ילד, ת'ורקל.‬
‫אתה לא יודע כלום.‬
‫אתה לא יודע כלום על משפחת המלוכה,‬ ‫על המלך סויין…‬
‫ולא על האדון שלי, הנסיך קאנוט.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא מבין.‬
‫מה זה אומר?‬
‫אני רואה!‬
‫אלוהים!‬
‫זה אתה, נכון?‬
‫אוי, לא. נגמר לו האלכוהול?‬
‫אני כאן!‬ ‫-אבי!‬
‫שב, בבקשה.‬
‫תביאו לו אלכוהול, מהר!‬ ‫-הראה לי את התשובה להזיות האלו!‬
‫בבקשה, הראה לי אהבה!‬
‫תמיד מצחיק לראות אותו ככה.‬
‫שכה אחיה, קשה להיות נוצרי, מה?‬
‫היי, אבי.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫ישו או האלים שלנו, מי טוב יותר?‬
‫מי שברא את האלכוהול.‬
‫זה נכון!‬
‫אלכוהול הוא המושיע שלנו!‬
‫נכון מאוד, כומר נוצרי.‬
‫מה זה? עצרנו בבת אחת.‬
‫המפקד?‬
‫כן.‬
‫בואו נראה.‬
‫זה בדיוק…‬
‫שם!‬
‫ידעתי שהם שם.‬
‫מארב! על הגבעה מימין!‬
‫לעזאזל.‬
‫ת'ורקל!‬
‫אתם מוקפים!‬
‫אנו הגדוד של ראגנר,‬ ‫אלפיים חיילים תחת פיקודו של קאנוט!‬
‫הפקודים שלי?‬
‫אלפיים?‬
‫זה בוודאי בלוף, אם הם מכריזים על כך.‬
‫היי.‬
‫טוב, נעשה את זה.‬
‫אנו מוכנים לרחם עליכם בפעם האחרונה,‬ ‫בוגדים שכמוכם!‬
‫שחררו את הוד מעלתו ואת ראגנר עכשיו!‬
‫עשו זאת ונחוס עליכם הפעם!‬
‫חשבו היטב על המצב שאתם נמצאים בו!‬
‫אין לכם את הזכות…‬
‫לבחור…‬
‫הוד מעלתך!‬
‫ראגנר!‬
‫יפה מאוד.‬
‫הם צייתנים מכפי שחשבתי.‬
‫אנשיו של ראגנר!‬
‫עשיתם עבודה טובה.‬
‫בהחלט נחזיר לכם את הנסיך קאנוט.‬
‫אין צורך להסתתר עוד.‬
‫עכשיו, תקפו אותנו בכל הכוח!‬
‫מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫עצור.‬
‫היה מאופק. צריך לסגת!‬
‫אבל כלוחמים, אין לנו סיבה לסגת.‬
‫הם לא יברחו ואין להם כוונה להיתפס.‬
‫אם ניסוג עכשיו,‬
‫כולנו ניחשב לפחדנים.‬
‫יש לנו סיבה לסגת.‬
‫שלומו של הנסיך חשוב יותר מכול.‬
‫הצלתו של הנסיך תיחשב לניצחון.‬
‫היי, מה קורה, בחורים?‬
‫אתם לא פוחדים כשיש אתכם 2,000 איש, נכון?‬
‫או שזה משהו אחר?‬
‫רציתם להשתמש בבן הערובה בתור תירוץ‬
‫כי אתם לא באמת מסוגלים להילחם?‬
‫כיצד אתה מעז ללעוג לנו?‬
‫עצור!‬
‫שמעת את הפקודה שלי?‬
‫אל תיתן ללוחמים הטיפשים האלו להתגרות בך.‬
‫אני מצטער.‬
‫האם ייתכן…‬
‫שאני צדקתי?‬
‫בואו הנה!‬
‫נשלח את כולכם לוולהאלה!‬
‫כן!‬
‫אם תעשו את זה, אז קדימה!‬
‫הם בתנועה.‬
‫הם התחילו.‬
‫כן, שומעים את זה בבירור.‬
‫יש רוח טובה.‬
‫קדימה, מנוולים! עשו את זה לפי התוכנית!‬
‫כן!‬
‫שוטים שכמוכם!‬
‫למה אינכם מגנים על הנסיך?‬
‫מנוולים.‬
‫בקצב הזה, מה שקרה בלונדון יקרה גם כאן.‬
‫לסגת!‬
‫עדיין יש זמן!‬
‫איפה ה-2,000?‬
‫הם רק 400 איש.‬
‫נסיים את זה בתוך פחות מחצי שעה.‬
‫מה זה, המפקד?‬
‫כן, אתה מריח את זה?‬
‫יש כאן משהו מלבד דם.‬
‫אתה צודק.‬
‫מה? אני לא מריח כלום.‬
‫זה לא ריח של מעיים?‬
‫לא. זה ריח אחר.‬
‫ריח של פחם בוער.‬
‫פחם בוער?‬
‫טוב, הבא בתור.‬
‫לא להתמהמה!‬
‫בדיוק ככה!‬
‫תצית את זה!‬
‫זה רע.‬
‫המפקד, איפה אתה?‬
‫היי… אני כאן.‬
‫נקלענו לצרה.‬
‫אנו בים של להבות.‬
‫אי אפשר לראות את האויב מרוב עשן.‬
‫זה לא המקום המתאים לקרב.‬
‫הרוח עדיין טובה.‬
‫בואו נימלט.‬
‫לא נגיע לוולהאלה, אם נמות בשריפה טבעית.‬
‫שריפה טבעית?‬
‫הציתו את השריפה הזו.‬
‫מה?‬
‫הם לא עשו את זה.‬
‫הם לא ישרפו את עצמם כדי להציל את הנסיך.‬
‫כלומר…‬
‫כן.‬
‫משתתף כאן צד שלישי.‬
‫זה נשרף יפה.‬
‫לא ירד כאן גשם כבר כמה ימים.‬
‫איזו אכזריות.‬
‫יש הרבה דרכים למות,‬ ‫אבל אני מקווה שזה לא יקרה לי.‬
‫אני מסכים.‬
‫זה מוות כואב ומשעמם.‬
‫אבל זה יעזור מאוד אם זה יהרוג את ת'ורקל.‬
‫דבר כזה לא יהרוג את המפלצת ההיא.‬
‫זה צריך רק לגרום לבלבול.‬
‫ת'ורפין!‬
‫טוב, שפכו עליו מים.‬
‫ראית את הנסיך מרחוק, נכון?‬
‫הוא לבש גלימה אדומה וקסדה עם כנפיים.‬ ‫אל תעשה טעויות.‬
‫טוב, צא!‬
‫היי, אסקלדד.‬
‫מה?‬
‫אני חושב שהיינו צריכים לשתף פעולה‬ ‫עם 400 החיילים של ראגנר.‬
‫עם 100 חיילים משלנו,‬ ‫נשתווה לצבא של ת'ורקל.‬
‫אי אפשר לנצח בכוח שווה.‬
‫גם אם נוכל לנצח…‬
‫הגדוד של ראגנר יטען לניצחון.‬
‫זה הכול או כלום, בכל מקרה.‬
‫אפילו אם הנסיך קאנוט יישרף למוות‬ ‫באסטרטגיה הזו…‬
‫נוכל להגיע מאחור ולהעמיד פני תמימים.‬
‫איש לא יוכל להוכיח שהצתנו את השריפה.‬
‫אתה אומר את זה…‬
‫אבל אתה חושב שת'ורפין יכול‬ ‫לחטוף את הנסיך, נכון?‬
‫לא משנה מה תגיד, אתה בוטח בפרחח הזה.‬
‫אני יודע לנצל טיפשים שלא יודעים מתי לפחד.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא חושב שת'ורקל עשה את זה.‬
‫אבל אנחנו חייבים לברוח מכאן.‬
‫הוד מעלתך! מהר!‬
‫ראגנר!‬
‫טיפש!‬
‫מי שולף את החנית שלו‬ ‫מבלי לבדוק את מי הוא תוקף?‬
‫אני מצטער.‬
‫אני פשוט נבהלתי.‬
‫מה היית עושה, לו פגעת בנסיך?‬
‫חתיכת טיפש!‬
‫הוד מעלתך!‬
‫ראגנר!‬
‫איפה אתה?‬
‫אתה רואה?‬
‫אנשים עם שכל חושבים לבדוק קודם.‬
‫אני מתנצל.‬
‫היי!‬
‫הוד מעלתו נמצא כאן!‬
‫היי!‬
‫אנחנו בצד שלכם!‬
‫בבקשה, אל תתקפו…‬
‫מצאנו את קאנוט.‬
‫זכינו בפרס.‬
‫מצאנו את הנסיך!‬
‫לכאן!‬
‫לעזאזל! אנשיו של ת'ורקל.‬
‫כמה טיפש הייתי.‬
‫אל תהרגו את הנסיך.‬
‫אני יודע. להיות עדין, נכון?‬
‫בוא הנה, נסיך יקר.‬
‫נטפל בך יפה.‬
‫זה היה קרוב!‬
‫סוס?‬
‫מי הצוציק הזה?‬
‫מהו הזעם הזה?‬
‫אתה רוצה לתקוף, נכון?‬
‫אנו יכולים להרוג אותו?‬
‫כנראה. הוא לא נראה חשוב.‬
‫בסדר, העניין סגור.‬
‫תמות, דגיג קטן!‬
‫הוא נעלם?‬
‫אתה הנסיך קאנוט, נכון?‬
‫באתי לחלץ אותך.‬
‫חכה שם.‬
‫לא ייאמן.‬
‫יש כאן מישהו שבא לחלץ את הנסיך?‬
‫אבל…‬
‫למה?‬
‫למה הוד מעלתו לא מקבל ברירה?‬
‫ת'ורפין! היי!‬
‫אתה ת'ורפין, נכון?‬
‫לא ייאמן. זה אתה, ת'ורפין.‬
‫ידעתי שניפגש שוב.‬
‫ת'ורקל.‬
‫המפקד.‬
‫אז איתו כולכם התמודדתם?‬
‫הוא לא קל, נכון?‬
‫כי ת'ורפין הוא לוחם שהותיר אותי פצוע קשות.‬
‫תראו את זה.‬
‫אם תזלזלו בו, הוא יכאיב לכם.‬
‫אבל חכה, ת'ורפין.‬
‫יש לי שתי שאלות.‬
‫ראשית, אתם הצתתם את השריפה הזו, נכון?‬
‫שאלה נוספת.‬
‫אמרת שאתה הבן של ת'ורס, נכון?‬
‫שם אביך הוא ת'ורס.‬
‫שם אימך…‬
‫הלגה.‬
‫אני טועה?‬
‫איך אתה יודע?‬
‫הבנתי!‬
‫אתה בנו של הטרול של יום.‬
‫כעת אני מבין מדוע אתה כה חזק.‬
‫הטרול של יום?‬
‫הבן של ת'ורס הגדול?‬
‫הוא לא דומה לו.‬
‫אתה מכיר את אבי?‬
‫כמובן שכן!‬
‫הוא הגבר היחיד בעולם שחזק ממני.‬
‫לוחם אמיתי.‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, זה חם.‬
‫נראה שזה לא הזמן להעלאת זיכרונות, תורפין.‬
‫אתן לך את הנסיך בינתיים.‬
‫עוד ניפגש.‬
‫שנינו בדרך לבסיס האם של המלך סויין.‬
‫אם תימלטו מהמרדף שלנו, אז תנצחו.‬
‫אל תאכזב אותי…‬
‫בנו של ת'ורס, ת'ורפין!‬
‫אבוי. איפה המפקד ת'ורקל?‬
‫המפקד!‬
‫הוד מעלתך! ראגנר!‬
‫מה?‬
‫אתה האויב!‬
‫מנוול! אתה כפוף לת'ורקל, נכון?‬
‫ת'ורפין מאחר.‬
‫נראה שאתה מאמין בו יותר מדי הפעם.‬
‫לא נורא, אנחנו לא נפסיד דבר.‬
‫יגיעו עוד אנשים.‬
‫סלקו את הגופות!‬
‫אל תירו!‬
‫זה אני.‬
‫הבאתי את הנסיך.‬
‫אסקלדד.‬
‫בגלל האסטרטגיה הפזיזה שלך,‬
‫הגדוד שלי התפרק.‬
‫תשלם עונש כבד.‬
‫ת'ורקל בוודאי חיסל אותם.‬
‫שקט. הנמך את הקול.‬
‫עם זאת, מכיוון שלא נוכל לעשות דבר,‬
‫אין לנו ברירה אלא להפקיד בידיכם‬ ‫את הוד מעלתו.‬
‫הגנו על הנסיך וקחו אותו לבסיס האם.‬
‫אני, אסקלדד, בנו של אולף…‬
‫מקבל בהכנעה את המצב.‬
‫לפיכך, הוד מעלתך…‬
‫בתור המגן שלך,‬ ‫אני רוצה לראות את פניו של הוד מעלתו.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫נסיך?‬
‫אתה בטוח שהוא לא נסיכה?‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬