HVORFOR GLEMMER DU OS FOR EVIGT OG SVIGTER OS FOR ALTID?
Gud.
Skal vi altid være uskyldsrene?
Passer det?
At dem, der ikke følger din vilje, bliver straffet? Også englene?
Det sagde min far.
En som mig … forstår ikke, hvordan du tænker.
Men jeg føler, Himmerige er meget langt væk.
Anne!
Hjælp mig med at gøre maden klar.
Ja, jeg kommer nu.
Du…
At du sidder i Himmerige…
…og våger over os alle…
…er en byrde…
…for mig.
Herre,
Lad os vende om til dig,
så vi vender om.
Gør vore dage nye, som de var i fortiden.
Fader, du mener altså…
At det er det!
Det er det, min storebror og jeg har.
Vi har altid gjort alt sammen, lige siden vi var børn.
Vi har hjulpet hinanden hele livet.
Vores samarbejde på slagmarken er uovertruffet.
Ikke?
Vi ved, hvad den anden tænker.
Han er den eneste, jeg tør betro mit liv.
Vores tillid står ikke til fals for alverdens sølv, vel, bror?
Nemlig, bror. Eller det kommer an på hvor meget.
Brødrenes bånd!
Hvad siger du så?
Er det det?
Det ved jeg ikke. Måske.
Men det er helt anderledes fra, hvad jeg tror, kærlighed er.
Hør nu her, fader.
Du aner ikke, hvor utroligt det er, da du aldrig har set en slagmark.
Vi er alle tiders duo, når det gælder liv eller død.
Kunne du selv det?
Jeg synes, det er vidunderligt.
Som brødre har I noget uerstatteligt.
Sig mig nu.
Hvis jeg stod på en slagmark,
ville du så beskytte mig?
Hvad fabler du om?
Jeg ville beskytte ham, for han er min bror.
Jeg lod ikke en fuld munk beskytte mig.
Bestemt ikke.
Derfor er det anderledes.
Undskyld, men kan du forklare det, så jeg kan forstå det?
Og hvad med dig selv?
Du er vist glad for sprut.
Er sprut din "kærlighed"?
Nej.
Jeg drikker ikke, fordi jeg elsker det.
Hvad?
Så lad dog være.
Undskyld.
Det der giver jo ingen mening.
Du kan jo lide ting, der ikke giver mening, så hør lige her.
Det er længe siden, men de gamle taler om det endnu.
For længe siden angreb vi et skib ved Færøerne.
Skibet havde en kriger om bord.
Han var umådeligt stærk.
Vi angreb ham alle på samme tid,
men før vi vidste af det, havde han nedlagt 30 af os med de bare næver.
De bare næver!
Så skød og dræbte vi ham med pile,
men da vi talte vores mænd bagefter, var der ikke en eneste død.
Gad vide, hvordan det kunne være.
Han brugte sit sværd, ikke?
Måske undervurderede han os?
Det er i så fald en fornærmelse. Etiketten blandt krigere er…
Gjorde den mand…
…andet?
Hvad hed han?
Jeg kender ikke hans navn.
Folk, der ikke giver mening, er nok draget af hinanden.
Manden sagde også noget besynderligt.
"En sand kriger behøver intet sværd." Noget i den retning.
Hvad? Hvad er der, munk?
Hallo, hvor skal du hen?
Hvad er der, munk? Er det det? Er det "kærlighed"?
En sand kriger…
…behøver intet sværd.
En sand kriger…
Brok dig ikke til mig over vejret.
Jeg sejler på havet.
Havet kender jeg, men vejret til lands har jeg ikke forstand på.
At kende vejret nu ud fra starten af vinteren er at bede om for meget.
Det siger jeg heller ikke.
Jeg siger, heldet har forladt dig.
Du skiftede kurs for at undgå sneen, og se nu bare.
Dine mænd er meget urolige.
Mine mænd har overlevet krigens kaos.
Det her er ikke noget, der skræmmer dem.
De gør, som de får besked på. Uden tøven.
Vend om. Vi kan ikke krydse Mercia.
Prøver vi at trænge gennem sneen, må vi efterlade rovet.
Det vil mændene ikke bryde sig om.
Uanset hvad vi gør, kan vi ikke slå lejr herude.
Askeladd, det hele er klar.
Vi kan rejse nu.
Godt.
Askeladd.
Når dit held er borte, vil alt, du gør, give bagslag.
Ragnar.
Hvorfor vakler du så meget?
At hærge og plyndre landsbyer
er jo vores nordiske tradition.
Fader vor, du, som er i himlen, helliget være dit navn.
Giv os i dag vort daglige brød.
Og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke i fristelse, men fri os fra det onde.
Thi dit er riget, magten og æren i evighed.
Amen.
Amen!
Far?
Hvorfor skal vi altid bede?
Fordi Jesus befalede det.
Og Jesus har altid ret.
Hvad sker der, hvis vi ikke beder?
Så tror du ikke og kommer i Helvede, når du dør.
Det er rigtigt.
Helvede er et grimt sted, hvor Djævelen råder.
Du kan ikke lide Djævelen, vel?
Jeg er bange for Djævelen.
Det er jeg også.
Men søde børn, der beder, kommer i Himmerige.
Husk det.
Det giver ingen mening.
At vi alle snart skal i Himmerige eller Helvedet.
Jeg vil ikke have, familien bliver splittet.
Men hvorfor vil Gud pludselig ønske at dømme levende og døde?
Det er ikke pludseligt.
Det blev bestemt for længe siden.
Og det ville ske 1.000 år efter Jesus' genopstandelse.
Og det vil sige om 20 år.
Men Guds dom er, at de onde kommer i Helvede.
Det ved jeg godt!
De onde er danskerne.
Nemlig! De er helt og holdent onde.
Jeg er vis på, Gud vidste, de ville komme.
I skal sikre jer, at I følger Jesu lærdom nøje…
Anne?
Jeg skal tisse.
Hvad gør jeg? Jeg frygter Djævelen.
Men den er så pæn.
Jeg tager den på igen.
Gad vide, hvor meget den er værd?
Betaler jeg for den nu, mon så Gud tilgiver mig?
Jeg blev nok fristet af Djævelen.
Jeg havde ingen penge,
så jeg skulle ikke have ledt henne på markedet.
Uartige børn som mig kommer i Helvede på den yderste dag.
Og det gælder sikkert mig som den eneste i familien,
at jeg ikke kommer i Himmerige.
Den er også pæn på venstre hånd!
Hvem er det?
Sikket fjollet ansigt!
Også mig!
Hørte du ikke, hvad jeg sagde før?
Opfører du dig ikke pænt, straffer Gud…
Se nu her.
Jeg har fundet noget mad.
HVIS DU IKKE HELT HAR FORKASTET OS OG IKKE ER ALT FOR VRED PÅ OS.
Løb! Væk med jer!
Landsbyen bliver angrebet…
-Danskerne er her og… -Klap i, din dumme munk.
Vil du gerne dø?
Her er dejlig varmt.
-Det var bedre. -Hvad er det for mennesker?
Sikke mange børn.
Hvorfor er I pludselig kommet her…
Byggrød og lidt tørret kød.
Øv, der er løg i.
-Konfisker alt, der kan bruges som våben. -Javel.
Klamt. Hvad er det for noget hundeæde?
-Hold op! -Hej…
Hvad er der med dig? Du spilder jo maden.
Du bliver straffet…
Er du okay? Hallo!
Lad os se. Hvordan siger man det på engelsk?
-"Al jeres mad…" -Nå ja, sådan.
-Kom nu! -Hej, du gamle.
-Hallo! -Herovre.
Giv mig al jeres mad, eller du dør.
Lad os nu se. Den her…
Er det det hele?
Svarer mad til to børn til én voksen, er der nok til 50.
Så vi har kun forsyninger til, at 50 kan overleve vinteren.
Det er ikke nok til 104 krigere.
Hvad skal jeg gøre?
Alle er taget til fange. Hvad skal jeg gøre?
Fader!
Som Hans Højheds læremester er du gæst hos soldaterne.
Vi tilgiver dig denne ene gang.
Men blander du dig igen, dræber vi dig omgående.
Jeg har aldrig brudt mig om munke.
Er I…
…danskere?
Kan nogen af jer tale vores sprog?
Jeg beder så inderligt! Blot halvdelen af maden.
Efterlad i det mindste det halve.
Vi kan overleve vinteren på det halve.
Jeg har et lille barn! Jeg beder dig!
Et barn? Det lyder hårdt.
Bare rolig.
Jeg har tænkt over, hvad vi kan gøre for jer.
I skal ikke bekymre jer om at overleve vinteren.
Skal vi ikke? Mener du det?
Ja.
I skal aldrig mere frygte en vinter.
Vi befrier jer fra jeres sorger.
Hvad?
Askeladd, det er civile.
Skåner vi dem, sulter de bare ihjel.
Og hvis bare en undslipper,
giver de andre besked om, vi er på fjendens område.
Og det må ikke ske.
Hvordan går det? Har I gravet hullet?
Ja. Vi kan godt få plads til 62 i det.
Askeladd!
De er kristne!
Og hvad så?
Vi gør, hvad der er bedst for prinsen.
Godt. Er der andre spørgsmål?
Nå, ikke?
Godt.
I så fald…
Dræb dem så.
Gud…
Er du der?
Er far, mor, farfar,
mine brødre og søstre…
…alle sammen nået frem til dig?
Du kalder åbenbart ikke mig til dig.
Naturligvis ikke.
Men…
…mit hjerte hamrer.
Jeg kan dårligt tro…
…at der findes så frygtelige mænd.
Jeg kan ikke tro,
at der er mænd, der ikke frygter din straf.
Ligesom da jeg stjal ringen…
…hamrer mit hjerte lige nu…
…som dengang.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen