Hän torjui urhoollisesti monta englantilaissotilasta.
Mutta sai lopulta itse keihäästä.
Nöyrimmät osanottoni, teidän korkeutenne.
Yhdessä hetkessä hän söi jänismuhennosta.
Hän lähti kesken ruokailun…
En voi käsittää.
Vastahan hän oli…
Tai siis…
Lähdemme heti matkaan.
Valmistautukaa.
Thorfinn, pysy herkeämättä prinssin rinnalla.
Täh? Et ole tosissasi.
En suostu!
Odota, lurjus!
Tehtäväsi on suojella prinssiä.
Raukka ei pysynyt tolpillaan.
Onkohan prinssiraasu kunnossa?
Ehkä teimme virheen, Askeladd.
Oliko Ragnarin surma huono idea?
Ole vähän hiljempaa.
Suurin osa miehistä ei tiedä totuutta. Se oli englantilaisten tekosia.
Pysy tarinassa.
Enpä tiedä.
Sinä ja Ragnar ette selvästi tulleet toimeen.
Kai nyt tyhmempikin tajuaa?
Kunhan ei ole todisteita.
Prinssi on heikko, koska Ragnar passasi häntä.
Miehestä oli hankkiuduttava hyvissä ajoin eroon.
Heikkous on vain hyvästä. Häntä on helpompi manipuloida.
Prinssi on täydellinen astinlauta vallankahvaan.
Bjorn.
Miksi olet pysynyt rinnallani näin kauan?
Mitä?
No siksi kai, että halusin.
Olen samanlainen.
Valitsen itse johtajani.
Päällikköni on oltava sellainen, jota haluan seurata.
Älähän nyt.
Se on uhkapeliä, Bjorn.
Hyvässä lykyssä prinssi syntyy uudelleen.
Entä huonossa sitten?
Ehkä poloinen ei pääse enää jaloilleen.
Sitten hylkäämme hänet.
Eihän sellaisesta ole johtajaksi.
Joko kielenkannat kirpoavat?
Ärsyttävä tyyppi, ei edes huuda.
Heittäytyy täysin marttyyriksi.
Juuri näiden temppujen takia vihaan kristittyjä.
Et potkaise tarpeeksi kovaa.
Anna kun minä.
Kunnon potku näyttää -
tältä!
Hienoa.
Ei auta vieläkään. Potkaise leukaan.
Odota, minun vuoroni.
Jo riittää!
Hyvänen aika, rauhoittukaa nyt vähän.
Eihän vainaalta voi kysyä mitään.
Tappakaa minut vain.
Herra näkee kaiken.
Kaikki pahat teot, joita te tanskalaiset teette.
Sinnikäs kaveri.
Onko meillä saksia? Käykää etsimässä.
Häh? Saksetko haluat?
Kas niin. Toistan vielä kerran, englantilaiskapteeni.
Minulla on kolme kysymystä.
Täydennysjoukkojen laajuus, kauanko heillä menee matkaan,
ja mistä tiesitte sijaintimme.
Puhu, niin säästämme henkesi.
Olette pelkkiä raakalaisia.
Teitä tullaan rankaisemaan.
Saatte vielä ansaitsemanne lopun.
Tässä.
Kelpaavatko nämä?
Kyllä.
Kapteeni hyvä.
Onpa sinulla pitkät kynnet.
Sehän on epähygieenistä. Kannattaisi vähän leikata.
Anteeksi, otin liian syvältä.
Pitele häntä.
Minulla on kolme kysymystä. Kuten äsken sanoinkin.
Eikä! Tein sen taas. Ei kerta riittänyt.
Julmaa.
Miksei hän vain luovuta?
Painukaa helvettiin, tanskalaispirut!
Jos vain!
Kunpa ette olisi tulleet!
Poltitte kyläni tuhkaksi!
Kidutitte ja murhasitte vaimoni ja tyttäreni!
Julmat pedot!
Häipykää meidän mailtamme!
Vai niin? Petojako olemme?
Antakaas, kun opetan tietämättömille vähän historiaa.
Kuuntele tarkkaan, saksin typerys.
Vai ovatko täkäläiset sittenkin angleja?
No, sama asia.
Tämä maa ei kuulunut teille alun alkaenkaan.
Ensimmäiset asukkaat olivat kelttejä,
jotka asustivat metsässä ja palvoivat henkiä.
He olivat nykyisten walesilaisten esi-isiä.
Sitten tulivat roomalaiset.
He hallitsivat maata, mutta elivät rinnan kelttien kanssa -
välittäen tietoa, teknologiaa ja kulttuuria.
Roomalaisten lähdettyä -
anglit ja saksit saapuivat vasta aivan viimeisinä.
Siitä on viitisensataa vuotta.
Teillä ei ollut kelteille mitään tarjottavaa.
Päinvastoin.
Pakotitte keltit erämaahan ja rohmusitte rikkaat tasangot itsellenne.
Valehtelet!
Enkä valehtele.
Jos tanskalaiset ovat petoja,
anglosaksit ne vasta petoja ovatkin.
Otitte maan väkivalloin.
Tanskalaiset käyttävät kaksin verroin voimaa ottaakseen sen takaisin.
Minusta se on reilua.
Ole hiljaa!
Barbaareiden puheilla ei ole täällä painoarvoa!
Opettaja ei tykkää oppilaista, jotka eivät kuuntele.
Kas!
Mitäs tämä on, kapteeni?
Kun katson kasvojasi tarkkaan,
nenäsikin on liian pitkä.
Askeladd!
Montako, Hörö?
En ole varma, mutta monta. Tulevat etelästä.
Vihollisen apujoukotko? -Nythän on keskiyö!
Englantilaisten yöllinen hyökkäys on paha haaste.
He tulivat!
Myöhästyitte. Kuolette kaikki!
Tuhotkoot tanskalaiset toinen toisensa!
Tanskalaisetko?
Usko pois, sieltä tulee Thorkell. Siinäpähän pyristelet vastaan.
Thorkell tulee!
Thorkell? Mitä me nyt teemme?
Siis, sanoiko hän Thorkell?
Siltä se kuulosti.
Siinä tapauksessa ei hyvä heilu.
Thorkell?
Niin hän sanoi.
Ei voi olla. -Ihanko oikeasti?
Thorkell on tulossa!
Tuoko se kylä on?
Siltä vaikuttaa.
Saartakaa heidät!
Valin ja Ingolfin miehet vasemmalle. Oddr, oikealle.
Minä menen keskeltä.
Käsky on tappaa kaikki!
Prinssiä lukuun ottamatta.
Joukossa on myös veistä heiluttava nulikka.
Säästäkää hänetkin.
Poika on leikkikaverini.
Thorkell on tulossa!
Päästä irti, alhainen palvelija! Kuinka kehtaat uhmata käskyjäni?
En jätä Ragnaria tällaiseen paikkaan!
En lähde mihinkään ilman Ragnaria!
Antakaa jo olla, majesteetti.
Rekiä on vain kolme. Ruumiille ei ole tilaa.
Haudatkaa hänet sitten! Kuolleita pitää kunnioittaa.
Se on käsky!
Aika ei riitä sellaiseen.
Sinä senkin…
En lähde mihinkään!
Ragnar!
Ragnar on kuollut.
Ei hän tule huutamalla.
Mokomakin.
Askeladd!
Täällä olisi karkureita. Aikoivat liittyä Thorkelliin.
Pelkurit piiloutuivat heinään.
Ragnarkin sen sanoi. Onnesi on kääntynyt.
Emme ole ainoat.
Kaikkien mielestä olemme tuhon omat.
Tästä emme enää selviä.
Olethan jo periaatteessa -
Thorkellin hyppysissä!
Menkää, jos mielitte.
Kuulkaa, paskiaiset! Seuratkaa valitsemaanne johtajaa.
Lähtekää, jos haluatte. En voi syyttää ketään.
Mutta jos seuraatte minua,
marssikaa!
Kävelemme, kunnes karistamme Thorkellin kannoilta.
Kävelkää syödessänne.
Kävelkää nukkuessanne!
Kuuletteko, ruojat? Kuolema korjaa maleksijat.
Älä!
Odota, Thorkell!
Emme ole kuin Askeladd!
Haluamme liittyä joukkoihisi!
Olette Askeladdin miehiä kuitenkin.
Kappas, korea miekka.
Löytäjä saa pitää! -Onnenpekka.
Jos osa miehistä karkasi, porukka lienee hämillään.
Voi, raukkaparkoja.
Olisit voinut hyväksyäkin heidät.
En varmasti. Pelkkää rupusakkia.
En kaipaa pelkureita, jotka luovuttavat taistelun edessä.
Itään!
Jahtaamme prinssiä, huligaanit!
Lisätkää kierroksia!
Olette liian lähellä reunaa.
Menkää takaisin.
Ei, täältä päin oikealle!
Ihan rauhassa.
TAMMIKUU 1014 JKR. SEVERNJOEN YLÄJUOKSULLA MERCIASSA
Vauhtia! Älkää jääkö tukkeeksi.
Torgrim, Atli.
Tulkaa. -Käskystä.
Tuhotkaa silta. Te saatte ottaa ohjat.
Nopeasti. -Selvä.
Hajotamme sillan!
Kirvesmiehiä kaivataan apuun!
Olen aivan naatti.
Onko Thorkell jo lähellä, Hörö?
En saa selvää meteliltä. Ehdimme varmaan tuhota sillan.
Hei, lopeta!
Munkki! Mitä sinä meinaat?
Olisiko viinaa?
Vaikka olisikin, niin ei sinulle.
Meilläkin on jano. Mitä oikein kuvittelet?
Etkö tajua, että olemme pinteessä?
Onpa kylmää vettä.
Eihän tässä edes ole syvää.
Joen yli pääsee kahlaamallakin. Mitä sitä siltaa tuhoamaan?
Ei sitä voi siihen jättääkään.
Ainakin se pännii perässätulijoita.
Onko Askeladdin kuuluisa vaisto herpaantunut?
Bjorn! Thorfinn!
Kerro. -Tulkaa lähemmäs.
Mitä nyt?
Bjorn, siirrä prinssi tähän hevoskärryyn ja hyppää ajurin paikalle.
Thorfinn, istu prinssin viereen vahtiin.
Mitä sinä nyt?
Hei.
Askeladd!
Oletko tosissasi?
Minulla on kyky.
Näen saman tien naamasta, millainen mies on vastassa.
Merkittävä vai mitätön, älykkö vai typerys.
Erotan myös petturit uskollisten joukosta.
Täh?
Sieppaisimmeko prinssin? -Hölmö! Ole hiljempaa.
Atli, tämän joukon taru on lopussa. Napataan prinssi ja viedään Thorkellille.
Puolet miehistä miettii jo samaa.
Toisen puolikkaan saamme puolellemme.
Pettäisitkö hänet?
Askeladdin?
Saat sen kuulostamaan pahalta, Atli.
Hän on ollut taitava johtaja.
Nyt on aika pistää johtaja vastuuseen.
Älä viitsi. Pääsemme pakoon, veli. Kuten aina ennenkin.
Niin, tähän asti.
Mutta entä viime aikoina?
Huonoja päätöksiä alkaa kertyä liikaa.
Hänen onnensa on kääntynyt.
Thorkellkin löysi meidät ponnisteluista huolimatta.
Hei, älä katso minua noin.
Myönnän, että hän on hyvä johtaja.
Mutta miksi mennä haastamaan riitaa Thorkellin kanssa?
Veli hyvä…
En minäkään tästä tykkää.
Mutta minkäs teet.
Askeladdin riski ei kannattanut.
Siinä kaikki.
Mainiota.
Nyt heillä kestää pidempään saada kelkat yli.
Entä jos he hylkäävät lastinsa?
Sitten aika menee ruoan hankintaan.
Ilman apetta ei jaksa pitkiä matkoja.
Selvä! Marssi jatkuu!
Nyt!
Jokin välähti.
Löysinhän minä -
teidät!
Ei voi olla totta.
Uskomatonta.
Kolme miestä yhdellä keihäällä? -Neljäpäs!
Kamalaa. -Olemme pulassa.
Pahassa sellaisessa! -Hei!
Rauhoittukaa nyt, ruojat.
Välimatkaa on vielä, eikä siltaa ole. Unohtakaa keihäs.
Siltaako?
Kuka yhdestä sillasta välittää! Toiselle puolen voi kahlatakin.
Ei tämä heitä pidättele.
Onko näin?
Sitten jatketaan marssia.
Aika on kallisarvoista.
Joko taas?
Marssitaan marssimasta päästyämme.
Etkö keksi mitään muuta?
Emme pärjää Thorkellille.
Malttakaa mielenne vielä. Näette, että sillan tuhoaminen kannatti.
Heidän vauhtinsa riippuu lastista. Sitä ei tuoda hevillä joen yli.
Jos he hylkäävät tarvikkeet, sotilaat nääntyvät.
Tyhjällä vatsalla marssii vain päivän.
Ymmärrättekö, paskiaiset?
Siinä tapauksessa, mars!
Ei ole mitään takuita, että selviämme huomiseen.
Näinkö on?
Sitten tiemme eroavat tässä.
Minulla on kiire, pahoittelut.
Tekstitys: Katariina Uusitupa