Látom.
Jól van.
Ha odafigyelek, ki tudom kerülni.
Amíg nem talál el, olyan, mintha nem is lenne fegyvere.
- Ez az, kölyök! - Menni fog.
- Tud harcolni a kölyök. - Sikerült eltalálnia a vezért.
Az ilyen fürge harcosok szívósak.
Rég láttunk igazán jó küzdelmet.
A fenébe! Nem tudom lekaszabolni.
- Páncélinget visel. - Szerettem ezt a zubbonyt…
Szóval nem félsz a csatabárdomtól, mi?
Van benned kurázsi.
Biztosan Thorstól örökölted.
Te hitvány behemót!
Miket beszélsz az apámról?
Semmit sem hallottál róla?
Micsoda szívtelenség!
Azt hallottam, nemesi sorból származott, egy jarltól.
Azok Helga felmenői voltak.
Thors a harctudásának köszönhette a hatalmát.
Micsoda?
Még többet akarsz tudni?
Halljam!
Ha többet akarsz tudni, még szórakoztatnod kell egy kicsit.
Mit mondasz, Thorfinn?
Szórakoztathatlak…
de vissza kell fognom magam, hogy utána még meg tudj szólalni.
Jól megmondtad, kölyök!
- Fáj a hasam a nevetéstől. - Visszafogni magát a vezér ellen?
Bánj vele kesztyűs kézzel!
Micsoda tökfilkó!
Mi olyan vicces?
Thorfinn tiszteletre méltó harcos.
Ne nevessetek rajta!
Thors erősebb volt nálam.
Bizonyítsd, hogy valóban Thors fia vagy,
Thorfinn!
Az az ostoba kölyök.
Visszajött meghalni.
Vajon mi történt a herceggel?
Abból az irányból közelítsd meg!
Fogd le a lábát!
Abból az irányból!
Valahol a közelben
csatakiáltásokat hallok.
Könyörgöm, hagyjátok már abba!
Semmi mást nem tudtok csinálni?
Kérlek, maradjatok csendben!
Nem akarom kinyitni a szemem.
Tovább akarok aludni.
Úgy, mint most. Örökké.
Felség!
Felség, Knut herceg!
Ragnar!
Hát mégis életben…
Ez csak…
egy álom, nem igaz?
Ragnar.
Igen. Azért jöttem, hogy elbúcsúzzak.
Elmész…
nélkülem?
Azt akarod mondani…
hogy egyedül kell élnem ebben a világban?
Szerinted tovább tudok így élni?
Én…
kudarcot vallottam a nevelődként.
Nem jarlként bántam veled, hanem egyszerű gyermekként.
Úgy neveltelek fel, ahogy egy gazda felnevelné a saját gyermekét.
Tudom, hogy őfelsége, a király nem így kívánta.
Kérlek, bocsáss meg!
Miért olyan nagy baj az?
Jobban megadtad, amire vágytam, mint a saját apám, a király.
Nem akartam királyi családba születni.
Bárcsak…
Bárcsak a te fiadnak születtem volna!
Sokkal jobb lett volna.
Felség!
Boldoggá tesz, hogy ezt mondod, felség!
Ne menj el!
Szeretlek.
Bizonyos dolgokat csak akkor értünk meg, ha elveszítjük őket.
Erre már rájöttél.
- Ragnar… - Csak az álmaidban élek.
- Várj… - Itt az idő, hogy felébredj.
Ne, Ragnar!
Gyere vissza!
Vigyázz magadra, felség!
Ragnar…
Ne féljetek! Együtt elbírunk vele.
Megsebesült, herceg?
Azok a férfiak azért küzdenek, hogy eldöntsék, kinek a foglya lesz.
Elnyerhető jutalom lett önből, felség.
Szerzetes vagy. Nem kéne megállítanod őket?
Meg lehet egyáltalán állítani őket?
Ha meg akarnak halni, hagynunk kell nekik.
Álmodtam valamit.
Ragnarról álmodtam.
El tudott búcsúzni tőlem.
Őszinte ember, még a halál után is.
Az egyetlen ember, aki szeretett…
elhagyta ezt a világot.
Ez nagy megvilágosodás.
De nem igaz.
Ragnar valóban szeretetet érzett irántad?
A biztonságod érdekében végignézte,
ahogy kivégeznek 62 jó embert a faluban.
Felség…
vajon szeretet volt ez?
Komolyan mondom, ezek az emberek alig küzdöttek.
Ritkán akadunk erős ellenfelekre.
Így sosem kerülünk a Valhallába.
A vezér még mindig párbajozik?
Kizárt. Biztos végzett a kölyökkel.
Akkor mitől olyan izgatott mindenki?
Megyek, megnézem.
Én is.
Mi folyik ott?
- Intézd el! - Vezér!
- Rohadt kölyök! - Ne fuss el!
Ez komoly?
A vezér…
A kölyök szétkaszabolja.
Ez a beszéd, Thorfinn!
Talán csak öt olyan emberem van, aki ki tudna állni ellened.
Ugyanazt a páncélinget viseli, mint korábban.
A végtagjaiban lévő inakat kéne elvágnom.
Londonban megsínylettem, hogy a létfontosságú szerveit céloztam.
Csak akkor tudok végezni vele, ha nem tud mozogni.
Habár egyértelműen erős vagy,
azt hiszem, hogy a tőrrel csak átlagosan bánsz.
Hiányzik belőled valami, ami igazi harcossá tenne.
Ha így van, hogy lehet, hogy ennyi sebet ejtettem rajtad?
Ez igaz. Belőlem is hiányzik valami.
Azt hittem, tőled megtudhatom, hogy mi, Thors fia.
Mondd, Thorfinn!
Mit gondolsz?
Mit jelent igazi harcosnak lenni?
Azt kérded, hogy mi a szeretet?
Azt akarod mondani, hogy Ragnar nem szeretett engem?
Igen.
Akkor kérdeznék tőled valamit.
Ha Ragnar nem szeretett engem,
hol van az az ember, aki valóban megtestesíti a szeretetet?
Ott van egy.
Látod?
Meghalt,
és még gyönyörűbb lett, mint bármi vagy bárki, aki él.
Ez maga a szeretet.
Többé már nem tud gyűlöletet érezni vagy lopni.
Itt fogják hagyni,
és a húsa bőséges táplálék lesz a vadaknak és a rovaroknak.
Ott fog heverni a szélben és az esőben…
anélkül, hogy egyszer is panaszkodna.
A halál…
teljessé teszi az embert.
Na, mi bajod van?
A fenébe!
Nem tudod?
Ne aggódj! Nem is vártam, hogy tudni fogod.
Ez alattomos trükk volt.
Szóval a szeretet valódi formája a halál?
Igen.
Akkor minek nevezed azokat a gyengéd érzelmeket…
szülő és gyermek, férj és feleség vagy Ragnar és én köztem?
Megkülönböztetésnek.
A királyokat imádni, miközben rabszolgákat korbácsolunk,
nem igazán különbözik ettől.
Felséged mindenki másnál többet jelentett Ragnarnak.
Talán a saját életénél is jobban becsülte magát.
A gyengédség, amit felséged iránt érzett…
megkülönböztetés volt.
Értem.
Most már értem.
Olyan érzés…
mintha felszállt volna a köd.
Micsoda?
Ne már!
Add fel!
A fenébe! Még mindig nem elég mély a vágás.
Már értem.
Ez a marék hó…
maga a szeret, nem igaz?
Így van.
Az ég…
a nap…
a süvítő szél…
a fák…
és a hegyek…
És mégis…
Hihetetlen.
A világ…
Isten alkotása annyira gyönyörű, és mégis…
az emberek szívében…
nem létezik a szeretet?
Úgy tartják, azért élünk így…
mert az őseink nem engedelmeskedtek Istennek…
és bűnt követtek el.
Ezért…
száműztek minket a Paradicsomból.
- Mi? - Várjunk!
- Hová lett? - Micsoda?
- Várjunk! - Az ott…
Elrugaszkodott a lábamról, hogy tompítsa a rúgást?
Nem is rossz.
Ott van.
- Elképesztő. - Most már biztosan meghalt.
Ez a mi vezérünk!
A fenébe!
Kifogytam a lehetőségekből.
Úgy tűnik, véget ért a harc.
Azonban…
ez rosszat jelent.
Kezdi elveszíteni a józan eszét.
Felség, el kell menekülnöd!
Józan ész?
Hol vannak a józanul gondolkodó emberek ezen a világon?
Mindenki egyforma.
Senki sem különbözik.
Mindenki egyenlő, mert senki sem tudja, mi a valódi szeretet.
Nem ismerik az élet értelmét, a halál értelmét.
Még csak azt sem tudják, miért harcolnak.
Felség…
Elég volt.
Elegem van ebből.
Valamit elveszítettünk a tudásért cserébe.
Egy rendkívül fontos dolgot.
Valamit…
amit sosem fogunk elérni, amíg csak élünk.
Sosem fogjuk elérni.
Ennek ellenére…
mégis elvárják tőlünk, hogy törekedjünk rá?
Mennyei Atyám!
Te nyomorult harcos, te állsz a legtávolabb a szeretettől.
Száműztek a Paradicsomból.
Vajon van más módja annak,
hogy véget érjen a szenvedésed, mint a halál?
Az az egyetlen választásunk az életben, hogy kiálljuk a próbatételeket?
Mennyei Atyám!
A próbatételeid nem menthetik meg ennek az embernek a lelkét.
Atyám…
többé nem keresem a megváltást.
Ha nem adod meg nekünk,
akkor a saját kezünkkel alkotunk egy másik Paradicsomot itt a Földön.
Micsoda? Herceg?
Nagyon fáj.
Herceg! Jól vagy?
Hagyjátok abba, bolondok!
Fejezzétek be a hiábavaló küzdelmet!
Hiábavaló?
Súlyos a sérülés. Jól vagy?
A fenébe! Hibáztam.
Ne mozogj! A gyomrodat érte a kés.
Willibald!
Lásd el a sebeit!
Befogom az elkóborolt lovakat.
Te ott! Gyere, segíts!
Felség!
Az imént egy csodának voltam a szemtanúja.
Csendet, és lásd el a sebeit!
Várj egy percet, herceg!
Hová mész?
Elviszlek Thorkellhez.
Ha nem teszem, a többi katona…
Amúgy is Thorkellhez tartok.
Kérnünk kell tőle egy szánt, hogy elszállíthassuk a sebesülteket.
Ne mondj ilyen ostobaságokat!
Mit gondolsz, te idióta, miért heverek itt sebesülten?
Ha Thorkell elkap, az egésznek nem volt semmi értelme.
Értelme? Azt mondod, értelme?
A harc értelméről beszélsz?
Egy ilyen küzdelemnek nincs semmi értelme.
Szóval maradj életben!
Harcosok, a hűbéreseim lesztek.
Ha muszáj harcolnotok, majd én megmondom, kit támadjatok.
Értelmet adok a küzdelmeteknek, az életeteknek és a halálotoknak.
Ugyanis…
ez egy király feladata.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka