Hallå, är du okej?
Vem är det där?
Han är gigantisk.
Hur blir det med vårt envig?
Vad sa han? Ett envig?
Enviget!
Det är inte sovdags än!
Han steg upp!
På nåt vis överlevde han!
Du verkar kunna slåss.
-Du får återhämta dig. -Håna mig inte! Kom an nu!
-Nej, du kan inte slåss sådär. -Tig! Tyck inte synd om mig!
Vad var det jag sa?
Hallå, gamling!
-Stanna! -Låt honom vara.
Bär hit en stol åt mig.
Låt mig titta på det.
Backa, gamling! Sköt om dina egna skador.
-Låt mig se. -Rör mig inte!
Bli inte så uppjagad. Det är en dålig vana. Använd hjärnan.
Vad ska du göra för att vinna nu?
Det var länge sen jag hade så roligt, Torfinn.
Som jag lovade ska jag berätta en historia.
Jag ska berätta om din far, Tord.
Du känner väl till jomsvikingarna?
Tord och jag var båda bataljonens befälhavare.
Det rådde ingen tvekan om att Tord var den starkaste av oss.
Jomsvikingarna accepterar inte vilken krigare som helst,
och redan då hade han fått smeknamnet "Trollet".
Vår överbefälhavare Sigvald gillade honom och gav sin dotters hand till Tord.
Det var din mor, Helga.
-Är jomsvikingarnas hövding min morfar? -Det stämmer.
Och min storebror.
Med andra ord är jag din gammelfarbror.
-Är han släkt med befälhavaren? -Otroligt!
Vår sista strid tillsammans var slaget vid Hjörungavåg.
Vår sida förlorade.
Under striden föll Tord överbord och han dök inte upp igen.
Jag grät.
Jag hade tänkt besegra honom en dag, med mina egna händer.
Men Tord var inte död.
Sist jag såg honom var i Jomsborg, tre månader efter hans begravning.
-Sen blev han rädd och pissade på sig. -Är det sant?
Vakterna är borta. Vi kan gå ut.
Hallå där!
Är ni ett par småtjuvar?
Vet ni att det här var bataljonsledaren Tords hem?
Torkel.
Vanligtvis skulle jag låta småtjuvar gå,
men sen jag nyligen miste min gode vän
har jag varit på dåligt humör.
Tord?
Du…
Ser man på!
Var har du irrat runt? Vi höll till och med din begravning!
Lugna dig, Torkel.
-Förlåt om jag gjorde dig orolig. -Vänta, är det inte Helga?
-Vad gör ni i de där luffartrasorna? -Farbror Torkel…
Jag visste väl att du inte skulle dö av att falla överbord.
Ursäkta, farbror, men vi…
Har ni inte träffat min bror än?
Jag ska väcka honom åt er.
-Torkel, lyssna på mig. -Okej!
Vi har mycket att prata om. Vi går in.
Vad står på?
Jag ska inte träffa hövdingen.
-Vi ska ge oss av härifrån. -Varför då?
Gör det imorgon. Ni kom nyss hem.
Jag ska lämna staden
och jomsvikingarna.
Kan du glömma att du såg oss ikväll?
Vad? Är det ett skämt?
Upprätthåll historien om min död.
Snälla, Torkel.
Jag begriper inte vad du menar. Vad är det frågan om?
Jag har fattat ett beslut.
Jag ska inte strida mer.
Som sagt, jag begriper inte!
Säg inte att du är rädd för att du nästan dog.
Min bror ser dig som hans efterträdare.
Jag är ledsen.
Ni är väl trötta? Ät nåt och sov här inatt.
Jag har insett…
…vad det innebär att vara en sann krigare.
Det är därför
vi inte kan stanna här.
Du kan reglerna.
Den som ger sig av utan tillåtelse döms till döden.
Det här är krigarnas stad.
Du är ämnad för att slåss. Vart skulle ni ta vägen?
Någonstans som inte är här.
Tord…
Det kommer att gå bra. Håll dig undan.
Ta hand om dig, Torkel.
-Var är ditt svärd? -Jag behöver det inte.
När jag kvicknade till var Tord och hans familj borta.
Femton år senare fick jag veta att Tord hade dött på riktigt.
Jag tänkte på honom i 15 år
och insåg att kroppens liv eller död inte är det viktiga.
Det viktiga för en krigare är själen och vart den tar vägen.
Tord själ har gått långt bort.
Till en plats jag inte känner till. Till en plats jag inte kan nå ännu.
Till någonstans som inte är här.
Han är säkert blivit en sann krigare där.
Torfinn, vad för slags liv levde han på Island?
Berätta.
-Det vill jag inte. -Va?
-Men jag berättade ju för dig! -Tig! Jag bryr mig inte!
Vad oförskämt. Men du berättar nog inte för att du inte kan.
Jag ser det i dina ögon. Du har inte hans gnista i ögonen.
Vad sa du?
Du är rädd att vi ska få veta att du inte lärt dig nåt av Tord.
-Vänta lite. -Släpp mig, annars dödar jag dig först!
Om du ger dig på honom nu så förlorar du.
Ser du?
Mitt liv hänger på din seger eller förlust.
Så jag ska lära dig…
…hur man besegrar den besten.
Sluta snacka smörja!
Om du visste det, varför kämpade du inte mot honom?
Krig och schack är olika saker.
Kriget tar inte slut när ledaren besegras.
Men den här gången är annorlunda. Han sa att han släpper oss om du vinner.
Han tar sin heder på allvar. Han håller det han lovade inför enviget.
Kom ihåg varför du strider.
Du vill besegra mig i ett envig, visst?
Men bara för tillfället, se mig som din rådgivare.
Det här gäller båda våra liv.
Jag ville se befälhavarens envig.
Jag vill också dö i ett envig med befälhavaren.
Jag skulle nå Valhall.
Han är nåt extra, som en reinkarnation av åskguden Tor.
Om befälhavaren är guden Tor, betyder det att prins Knut är Freja?
En gudinna!
Vad? Är han inkarnationen av Freja?
Här har du!
Gör det ont, Torfinn?
Varför inte överge Askeladd och ge upp?
Skitunge!
Spring inte iväg!
Vet du inte när du ska ge upp?
Vad är det med dig?
Kämpa med ära till slutet! Tänker du besudla Tords namn?
Förbanne dig!
Håll ut, Torfinn.
Låt honom komma till dig.
Det var i slaget vid Maldon.
Det var en brutal strid.
Alla var allvarligt skadade, till och med Torkel.
Ett ögonblick.
Det var bara ett ögonblick, men jag är säker på vad jag såg.
Stunden då den oövervinnliga Torkel föll.
Väldigt bra.
Få honom att tro att du har slut på alternativ.
Vad är det, Torfinn? Är du trött på att springa?
Vilken besvikelse.
Jag trodde att du skulle visa mig lite mer mod.
Bra positionering. Bra gjort, Torfinn.
Vilket tråkigt slut.
-Skamligt. -Han sprang bara runt.
Ja, Torkel.
Kom för att göra slut på honom.
Allt som kvarstår
är ett ögonblicks chans.
Hans svaghet är…
Befälhavaren!
Din dåre! Du har inget vapen!
Torfinn! Till höger!
Döda snorungen!
Förbannat!
Dö, snorunge!
Sluta, era idioter!
-Hur vågar ni skitstövlar vanära mig? -Men befälhavaren…
Hur vågar ni vanära mitt envig?
Asgeur, din skunk.
Var är din heder som krigare?
Du kan förmena mig, men jag tänker döda pojken.
Om du tänker döda mig, så gör det.
Men du måste leva!
Vem annars ska ena dessa 500 råskinn?
Det räcker nu.
Kämpa inte längre.
De som dör i den här striden dör förgäves.
Det är inte möjligt…
Blev alla utplånade?
Askeladds armé…
Storebror!
Du lever!
Vem är du?
Bror…
Obevekliga…
Hur kunde ni döda varandra så här?
Kungligheter har ingen rätt att blanda sig i ett envig.
Håll dig borta, prinsessan.
I det här tillståndet är det inte längre ett envig.
Om man är ledare för en här bör man visa heder i en kamp.
Håll truten!
Jag vet redan det utan att du behöver säga det!
Släpp Torfinn. Jag har förlorat enviget.
-Du har inte förlorat! Vi lade oss i… -Håll klaffen, era idioter!
Jag förlorade. Låt mig behålla min värdighet.
Asgeir… --Gör som er befälhavare har beordrat.
Så förtretlig.
Aldrig har jag blivit mer besviken under mina 50 år på jorden!
Mjöd!
Gamling, nu kan vi fly.
Gå om du vill.
-Jag stannar. -Vad?
Vad kämpade jag då för?
Håll tyst och se på.
Nå? Vad vill du, prinsen? Har du kommit för att nonchalant medla?
Jag behöver en släde och proviant. Och Torfinn och Askeladd är i min tjänst.
-Jag tar med mig dem. -Du är galen.
Vilken jägare låter sitt byte gå?
Med mig skulle du kunna säkra en audiens med kung Sven.
Är det så du tänker?
Ja, Ers Höghet. Du skulle vara värdefull som gisslan.
-Låt prinsen gå! Var inte girig! -Se bara på!
Backa, lakej. Jag tänker inte fly.
På kort tid har lärt dig att tala som en man. Vad hände?
Jag såg Ragnars lik i byn vi passerade.
Torkel.
Jag har inget värde som gisslan.
Det beror på…
…att min far…
…inte älskar mig.
Min far ger tronen till min äldre bror Harald.
Jag är en reserv till min bror, inget mer.
På grund av det käbblar kungens vasaller vilket är en risk för kungariket.
Min existens ligger till grund för min fars problem.
Så kung Sven förväntar sig att jag dödar dig?
Det blir smidigare om jag dör i strid än av lönnmord.
Min far behöver inte beblanda sig i sitt barns död.
Vart skulle du ta vägen om jag skulle släppa dig fri?
Till armébasen i Gainsborough.
För att strida mot min far, kungen.
Tror du att du kan vinna? Lycka till med det.
Jag gör bara det jag måste.
Hur som helst har mitt liv inget värde.
Jag har hört många män påstå att deras liv inte har nåt värde.
Ändå bönar och ber de flesta för sina liv om man snuddar vid dem.
Är du likadan?
Jag avskyr den blicken. Jag har sett den tidigare.
Vad är det ni ser med den blicken?
Vad? De är helt tysta.
Skitstövlar.
Det finns bara en sak jag ångrar.
Varför följde jag inte med Tord den där gången?
Om jag hade följt med honom
hade jag lärt mig vad det innebär att vara en sann krigare.
Att strida mot kung Sven förändrar inget.
Okej! Jag har bestämt mig!
Jag ska hjälpa dig i din kamp.
Jag följer med dig.
Jag vill se med egna ögon vad du ska göra och vem du ska bli.
Men om du gör nåt fegt dödar jag dig direkt.
Som du vill. Från och med idag är du min vasall.
-Vad? Vad ska vi göra då? -Vi följer väl befälhavaren.
Vad är det med honom? Är han fortfarande kvar här?
Prins Knut.
Det var jag som dödade Ragnar. Var så god och ta mitt liv.
Men, om du skonar mitt liv,
ska jag assistera dig
även om det kostar mig livet.
Du ska ta Ragnars position. Det får tjäna som tröst.
Ja. Jag svär.
De som vill följa mig, kom.
Jag ska störta kung Sven från hans tron.
Vad sysslar du med? Imitera mig inte.
Jag imiterar dig inte. Jag blev hans tjänare före dig.
Hur som helst, låt oss bli vänner.
Jag dödade alla dina män, men det är svunna tider nu, va?
Oavsett vad vi gör så blir allt svunna tider.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt