Er du okay?
Hvem er det?
Han er enorm!
Hvad med duellen?
Hvad sagde han? Er der duel?
Duellen!
Du kan ikke sove nu!
Han rejste sig.
Han overlevede!
Du kan vist stadig slås.
Du får tid til at hele først.
-Gør ikke grin med mig, og kom an! -Nej, du kan ikke kæmpe sådan der.
Hold kæft! Jeg tåler ikke din ynk…
Se selv. Jeg sagde det jo.
Hallo, du gamle!
-Stop! -Lad ham bare.
Kom med en stol.
-Lad mig se engang. -Skrid, gamle mand.
Tag dig af dine egne skader.
-Lad mig nu se. -Du rører mig ikke…
Hids dig nu ikke op. Det har du en uvane med.
Brug dog hovedet.
Hvordan tror du, du kan vinde nu?
Det er længe siden, vi har hygget os sådan, Thorfinn.
Som lovet fortæller jeg dig en historie.
Jeg fortæller dig om din far, Thors.
Du har godt hørt om jomsvikingerne, ikke?
Thors og jeg var begge to hærledere.
Selv dér var Thors helt sikkert den stærkeste.
Jomsvikingerne accepterer ikke alle og enhver,
og selv dengang kaldte de ham "trolden".
Vores leder Sigvald kunne lide ham og lod Thors gifte sig med hans datter.
Det var din mor, Helga.
Er jomsvikingernes leder min morfar?
Nemlig.
Og min storebror.
Så jeg er faktisk din grandonkel.
-Er han i familie med hærlederen? -Utroligt…
Vores sidste slag sammen var ved Hjörungavágr i Norge.
Vi var ved at tabe.
Under slaget faldt Thors i vandet og kom ikke op igen.
Jeg græd.
Jeg ville besejre ham en dag med mine bare næver.
Men Thors var ikke død.
Jeg så ham sidst i Jomsborg cirka tre måneder efter begravelsen.
-Så blev han bange og tissede i bukserne. -Virkelig?
Vagterne er væk. Du kan godt gå ud.
Hallo!
Er I tyveknægte?
Ved I godt, at her boede hærlederen Thors?
Thorkild.
Normalt lader jeg tyveknægte gå…
…men da jeg lige har mistet en god ven,
er jeg i et farligt humør for tiden.
Thors?
Men…
Der kan man bare se!
Hvor har du dog været? Vi holdt jo begravelse for dig!
Stop nu. Slap af, Thorkild.
Jeg er ked af, du var bekymret.
Nu jeg ser efter, er det så ikke Helga?
Hvorfor har I samme slags tøj på?
-Onkel Thorkild… -Jeg vidste det!
-Du dør ikke af bare at falde i vandet. -Undskyld, onkel, men vi…
Har du set min bror? Ikke endnu?
Jeg vækker ham for dig.
Thorkild…
-Hør nu efter. -Okay!
Der er meget at indhente. Vi kan tale indenfor.
Hvad er der?
Jeg vil ikke tale med lederen.
Vi rejser herfra.
Hvorfor det?
Gør det i morgen. Du er lige kommet hjem.
Jeg rejser fra byen…
…og fra jomsvikingerne.
Kan du glemme, du så os i nat?
Hvad? Er det en spøg?
Bliv ved med at sige, at jeg er død.
Gør det nu, Thorkild.
Jeg forstår ikke, hvad du siger. Hvad handler det her om?
Jeg har truffet et valg.
Jeg vil ikke kæmpe mere.
Jeg forstår dig som sagt slet ikke.
Sig ikke, du er bange, fordi du nær var død.
Min bror tror jo, du skal overtage efter ham.
Det beklager jeg.
I er trætte, ikke? Spis noget, og få så sovet i nat.
Jeg har indset…
…hvad en sand kriger er.
Derfor…
…kan vi ikke blive her.
Du kender reglerne.
Det er en dødsdom at rejse uden tilladelse.
Det her er krigernes højborg.
Du er kun skabt til at kæmpe. Hvor vil du tage hen?
Til et andet sted end her.
-Thors… -Det skal nok gå.
Hold dig væk.
Pas på dig selv, Thorkild.
-Hvor er dit sværd? -Det behøver jeg ikke.
Da jeg vågnede, var Thors og familien væk.
Femten år efter hørte jeg, Thors så faktisk var død.
Jeg tænkte på ham i 15 år.
Jeg indså, at kroppens liv eller død ikke er det centrale.
Det vigtige for en kriger er sjælen, og hvor den ender.
Thors sjæl er langt borte.
Et sted, jeg ikke kender.
Et sted, jeg stadig ikke kan nå.
Et sted, der ikke er her.
Der er han sikkert en sand kriger.
Thorfinn!
Hvad slags liv levede han på Island?
Fortæl.
Det vil jeg ikke.
Hvad? Men jeg fortalte dig historien.
-Klap i! Jeg er ligeglad. -Tarveligt.
Du vil sikkert ikke sige det, fordi du ikke kan.
Jeg kan se det på dit blik.
Du har ikke samme glød i øjet som din far.
Hvad sagde du?
Du er bange for, vi opdager, du intet lærte af Thors.
-Vent. -Slip mig, eller jeg dræber dig først.
Angriber du ham på normal vis, taber du.
Kan du se?
Din sejr eller dit nederlag gælder mit liv eller min død.
Så nu skal du høre…
…hvordan du slår det uhyre.
Nu ævler du, gamle mand.
Ved du det, hvorfor slog du ham så ikke?
Krig og strategi er to forskellige ting.
Krigen slutter ikke, når lederen er besejret.
Men det er andre tider.
Vinder du, sagde han, han ville lade os gå.
Han tager sin ære alvorligt, så han holder, hvad han lovede.
Husk, hvad du kæmper for.
Du vil besejre mig i en duel, ikke?
Så lige nu må du se mig som din rådgiver.
Gør det her, så vi to overlever.
Jeg ville se hærlederens duel.
Jeg gad godt dø i en duel med hærlederen, så kom jeg til Valhal med ære.
Han er enestående.
Som selve tordenguden Thor.
Er hærlederen Thor, er prins Knus så Freja?
En gudinde!
Hvad skuer jeg? Det er den genfødte Freja.
Tag den!
Gør det ondt, Thorfinn?
Hvorfor ikke lade Askeladd i stikken og overgive dig?
Skiderik!
Løb nu ikke væk! Ved du ikke, hvornår du skal opgive?
Hvad er der med dig?
Kæmp til det sidste med ære! Vil du besudle Thors' navn?
Død over dig.
Udhold det, Thorfinn.
Lad ham komme til dig.
Det var ved slaget ved Maldon.
Det var et hårdt slag.
Alle, selv Thorkild, var alvorligt sårede.
Bare ét øjeblik…
Det var ét øjeblik, men jeg ved, hvad jeg så.
Det øjeblik, den uovervindelige Thorkild vaklede.
Udmærket.
Han skal tro, du ikke har nogen udvej.
Hvad er der, Thorfinn? Er du træt af at løbe?
Sikken skuffelse.
Jeg troede, du ville udvise lidt mere mod.
Find en god position.
Du har klaret dig flot.
Sikken skuffende slutning.
-Skammeligt. -Han løb jo bare rundt.
Ja, Thorkild.
Han kommer for at tage dit liv.
Der er kun…
…et øjebliks chance tilbage.
Hans svækkelse er…
Thorkild!
Dit fjols! Du har intet våben!
Thorfinn! Til højre!
Dræb knægten!
Fordømt!
Dø, din møgunge.
Stop så, fjolser.
Hvor vover I at vanære mig?
-Men, Thorkild… -Hvor vover I at skænde min duel!
Asgeir, din skiderik.
Hvor er din krigsære?
Vær bare vred, men jeg dræber knægten.
Hvis du vil dræbe mig, så gør det.
Men du skal leve!
Hvem skal ellers samle de 500 brutale krigere?
Så er det nok.
Hold op med at kæmpe.
Dem, der dør nu, dør forgæves.
Det kan ikke passe…
Blev alle bare udslettet?
Askeladds hær…
Min bror!
Lever du?
Hvem er du?
Bror…
Ubønhørligt…
Hvordan kunne I dræbe hinanden på den måde?
De kongelige kan ikke blande sig i en duel.
Bland dig udenom, prinsesse.
Det der er ikke længere en duel.
Leder du krigere, skal du udvise ære og ånd.
Hold kæft!
Det ved jeg godt, uden du behøver sige det!
Lad Thorfinn gå.
Jeg tabte duellen.
-Du har ikke tabt! Vi forstyrrede… -Klap i, tåber og dårer!
Jeg tabte. Lad mig beholde min ære.
Asgeir…
Gør, som din leder befaler.
Hvor skuffende.
Jeg har ikke haft en mere skuffende dag i alle mine 50 år!
Sprut!
-Gamle mand, nu kan vi slippe væk. -Gør det, hvis du vil.
-Jeg bliver. -Hvad?
Hvad kæmpede jeg så for?
Klap i, og hold øje.
Hvad vil du, prins?
Kom du bare for at blande dig i duellen?
Jeg skal bruge en slæde og proviant.
Og Thorfinn og Askeladd tjener mig.
De kommer med mig.
Du er jo fra forstanden.
Hvilken jæger lader dog sit bytte bare slippe væk?
Jeg er jeres sikre måde at komme i audiens hos Svend Tveskæg på.
Er det det, I tror?
Ja, Deres Højhed.
Du er værdifuld som lokkemad og gidsel.
Lad prinsen gå! Det er grådigt!
Se nu bare!
Væk med dig. Jeg stikker ikke af.
Du har nok hurtigt lært at tale som en mand.
Hvad skete der?
Ragnars lig lå i landsbyen, vi passerede i går.
Thorkild.
Jeg har ingen værdi som gidsel.
Fordi…
…min far…
…ikke elsker mig.
Min far giver tronen til min storebror Harald.
Jeg er reserve for min bror, ikke andet.
Men derfor skændes kongens oppassere indbyrdes
og bringer hele kongeriget i fare.
Min eksistens er roden til min fars problemer.
Vil Svend Tveskæg have, jeg dræber dig?
Det er bedre for mig at dø i kamp end at blive snigmyrdet.
Så er min far ikke involveret i min død.
Hvis jeg lader dig gå, hvor drager du så hen?
Til hærens lejr i Gainsborough.
For at kæmpe mod min far, kongen.
Tror du, du kan vinde?
-Held og lykke med det. -Jeg gør, hvad jeg er nødt til.
Uanset hvad … har mit liv ingen værdi.
Jeg har set utallige mænd, der siger, deres liv ikke har værdi.
Men de fleste trygler alligevel for livet ved den mindste skade.
Er du ligesom dem?
Jeg hader det blik.
Jeg har set det blik før.
Hvad ser du med det blik?
Hvad?
De er jo helt stille.
Skiderikker.
Jeg fortryder også selv noget. Én ting.
Hvorfor tog jeg ikke med Thors dengang?
Var jeg rejst med ham,
havde jeg lært, hvordan man er en sand kriger.
At kæmpe mod kongen ændrer intet.
Godt. Jeg har bestemt mig!
Jeg hjælper dig med at kæmpe.
Jeg tager med.
Jeg vil selv se, hvad du gør, og hvad du er blevet til.
Men gør du noget svagt, dræber jeg dig med det samme.
Fint.
Fra i dag er du min oppasser.
-Hvad? Hvad skal vi så? -Vi følger vel hærlederen…
Hvad er der med ham? Er han her stadig?
Prins Knud.
Det var mig, der dræbte Ragnar.
Du kan tage mit liv.
Men … skåner du mig,
kan jeg hjælpe dig…
…om det så koster mig livet.
Du arbejder også for Ragnar.
Det vil trøste mig som pris.
Ja. Det sværger jeg.
Dem, der vil følge mig, kommer nu.
Jeg tager Svend Tveskægs trone fra ham.
Hvad er der med dig? Du skal ikke efterligne mig.
Efterligne? Jeg tjente ham, længe før du gjorde.
Lad os nu tage med.
Jeg dræbte alle dine mænd, men det er glemt nu, eller hvad?
Uanset hvad vi gør, er alt nødt til at være glemt nu.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen