1014 JKR. YORK, NORTHUMBRIAN ALUE
KUNINKAALLISEN NEUVOSTON KOKOUS
Mitä siinä on?
Viiniä.
Onpa paljon sotilaita.
No, kuinkas muuten.
Vanhimmat kokoontuvat tänään samaan saliin.
Herttinen.
Syövätkö he kaiken tämän?
Ihanko oikeasti?
Sinä se tykkäät valehdella. -Ei pidä paikkaansa.
Tyyppi oli saada puukosta, eikä edes huomannut.
Hänestä voin sen uskoakin.
Mitä mieltä olet siitä parin päivän takaisesta?
Prinssin salamurhayrityksestäkö?
Olen ehkä epäkunnioittava, mutta ei huhuja voi sivuuttaakaan.
Kuningas siis pitää enemmän prinssi Haraldista kuin prinssi Knuutista.
Knuutin kannattajat tuskin ilahtuvat.
Puhu hiljempaa.
Se on silti pelkkä huhu.
Ehkä meidän pitäisi muuttaa kurssia.
Eikä. Knuutilla on myös Thorkellin tuki.
Hän paikkaa Ragnarin menetyksen ja vähän päälle.
Thorkellista ei ole hallitsemaan.
Hän on liian iso pala prinssi Knuutille.
Nyt kun mietin, eräs toinenkin liittyi Knuutin leiriin.
Hänen nimensä on kai Askeladd, "tuhkan peittämä".
Hänestä en olekaan kuullut.
Herrat, nouskaa!
Hänen majesteettinsa kuningas sekä prinssi saapuvat.
Pöydäthän notkuvat pöperöä.
Mitä Thorfinnille kävi?
No,
tuskinpa tarvitsette vartijaa juuri nyt.
Ei kukaan ole niin hölmö, että aloittaisi verilöylyn täällä.
Eikö jaloistanne lähde kovempaa? Lakatkaa maleksimasta!
Typerä kakara.
Hei!
Mitä sinä tahdot?
Sehän on pelkkä pentu.
Hei, odotapa hetki!
Kehtaatkin koskea likaisilla käsilläsi.
Mikä poikaa oikein riivaa?
Älä leiki tyhmää, lurjus.
Sano nyt jotain!
Voi että.
Pidätkö meitä pilkkanasi?
Kaivahan kuvetta!
Senkin pikku…
Äkkiä! Pois edestä!
Ääliöt!
Sinäkö taas?
Kuulet rangaistuksesi myöhemmin.
Hitto vie. Tuhlaa vähäistä aikaani.
Oletko varma?
Kuulin, että hän on prinssin henkivartija.
Prinssi on parhaillaan neuvoston kokouksessa.
Tuskinpa hänen vartijansa vetelehtivät kadulla.
Tanskan vanhimmat,
kiitos, kun tulitte paikalle.
Haaveiltuani tästä vuosikaudet -
Englanti on vihdoin virallisesti hallinnassani.
Siitä on kiittäminen teidän sitkeää taisteluanne.
Lisäksi vanha ystäväni Thorkell -
sekä poikani Knuut -
palasivat kotiin jumalten suojeluksessa.
Tällainen onni ylittää odotukseni.
Olen iloinen, että palasit, Knuut.
Se tekee isäsi onnelliseksi.
Jätän osan uudesta alueestamme, Mercian, sinun hallintaasi.
Rinnakkain saamme maan kukoistamaan.
Thorkell.
Tue poikaani. Se on hartain toiveeni.
Käskystä.
Mercia?
Sehän on koko Englannin vaurain alue.
Huhut taisivatkin olla pötypuhetta.
Eihän sitä koskaan tiedä.
Ehkä hän sanoo niin, koska huhut ovat totta.
Herrat, palkitsen teidät sota-ansioidenne mukaan.
Lisäksi yhdistämme voimamme tulevalla taistelukentällä Irlannissa.
Irlannissa nimittäin -
ylimielinen tyranni Brian Boru -
nolasi edesmenneen kuninkaamme Haraldin.
Voitin!
Kuningas reagoi juuri kuten ennustinkin.
Hän ei pystynyt kumoamaan strategiaani.
Älyjen taistossa olen ylivoimainen.
Mainio ilme Flokin kasvoilla.
Anteeksi vain, mutta te vedätte jatkossa lyhyemmän korren.
Tätä taistelua johdan minä. Palaset loksahtelevat.
Vain minä osaan tämän.
Siitä huolimatta, herrat,
tätä maata asuttavat edelleen moukat, jotka eivät kunnioita kuningasta.
Tähän on puututtava.
Lähettilääni suostuttelivat väkeä vasalleikseni.
Ponnisteluistani huolimatta he ovat kieltäneet minut kahdesti.
Jos kapina uhkaa juurtua uudelle alueelle,
se täytyy kukistaa alkuunsa.
Wales.
Pakotamme kansalaiset -
nöyrtymään kuninkaan vallan edessä.
Lähdemme hyökkäykseen ensi keväänä.
Valmistautukaa, herrat.
Herää.
Eikö sana kuulu?
Herää! Nouse ylös!
Sait vieraan.
Joku Knuutin miehistäkö?
Lähetä tiehensä.
Ei se ole prinssin lähettiläitä.
Pelkkä merimies.
Thorfinn.
Kuulin tutulta kauppiaalta, että sinun näköisesi poika vietiin pois.
Olin huolissani, Thorfinn.
Pidä huoli omista asioistasi.
Yksitoista vuotta.
Mitä kaikkea oletkaan kokenut.
Kuten itsekin sanoit.
En voisi ymmärtää.
Niin kauan kuin se mies elää, sydämesi ei saa rauhaa.
Jos sanot, ettet ole saanut tyydytystä,
sitten asia on niin.
Mutta -
muistan sen yhä kuin eilisen.
Rätisevän tulisijan.
Herkullisen muhennoksen tuoksun.
Thors, Helga, Ylva…
Ja -
hymysi pojan vekarana.
Kerroin kerran -
kuinka jäin loukkuun -
jäälauttojen keskelle Brattahlíðin rannikolla.
Ruokavarat loppuivat ja alukseni tuhoutui.
Kaikki kuusi matkakumppaniani kuolivat.
Siitä huolimatta -
jatkoin matkaani jalan jään yli.
Tiedätkö miksi?
Vaikka myrsky riepottelisi kuinka kovaa tahansa,
tai meri peittyisi paksuun jäähän,
merimiehet taistelevat merta vastaan -
kuin soturit.
Pistimme kunniamme peliin.
Kun Thors kuoli,
kun sinä katosit,
vannoin kunniani kautta.
Siksi, Thorfinn,
en sanokaan tätä sinun vuoksesi.
Vaan itseni vuoksi!
Vien sinut kotiin Islantiin kävi miten kävi.
Se on hyvitykseni Thorsille.
Seuraavaksi Schleswigin herra,
Erikin poika, lordi Ivar.
Astu esiin.
Saavutuksistasi taistelussa -
kuningas antaa tämän hopean ja maata uudelta alueelta.
Hyväksy palkkio kiitollisuudella.
En huomaa hänessä mitään eroa.
Se oli hetki sitten.
Kun puhuitte Walesista, hänen kasvonsa kalpenivat.
Ehkä Wales on hänen heikko kohtansa.
Pitäkää se mielessä.
Älä mässytä siinä.
Olet häpeäksi. -Vaiti!
Osoitan vain kiitollisuutta sadonkorjuun jumalalle.
Vieläkö meinasit kasvaa? Helkkari sentään.
Hitto.
Mitä se oli? Mitä täällä tapahtuu, Sven Haaraparta?
Tietääkö hän suhteestani Walesiin?
Eihän se ole mahdollista. En kertonut koskaan Flokille.
Vaikka hän tietäisikin,
ei hän kokoaisi joukkojaan yhteen vain ärsyttääkseen minua.
Oliko se sitten pelkkää sattumaa?
No, ei sen väliä.
Ongelmana on, että keväällä Walesista tulee tulimeri.
Saakeli.
Ajattele. Aika käy vähiin.
Mitä voin tehdä ennen kevättä?
Onko prinssi johtanut kapinaa?
Ei. Voin vain luottaa Thorkellin 500 mieheen.
Jäämme silti alakynteen.
Vie aikaa saada kenraalit puolellemme.
Lietsonko englantilaiset vastakkain?
Ei käy. Walesista tulisi silti tärkein taistelukenttä.
Keksi jotain muuta.
Sitä paitsi kuninkaan salamurhaajat -
voisivat tarttua tilaisuuteen ja tappaa prinssi Knuutin.
Kotiin…
Nytkö?
Kaukana lännessä,
meren takana,
on uusi viljava maa,
jossa vihreät niityt aaltoilevat.
Se on Vinland.
Thorfinn…
Vinland!
Palaa kotiin ja anna pölyn laskeutua.
Etsitään Vinland yhdessä.
Miksi?
Sanoithan sen itsekin!
Thors halusi sinne.
Isäsi lähti Islantiin pakoon sotimista.
Jos Thors eläisi,
hänkin varmasti haluaisi löytää sen paikan.
Paikan, jossa ei ole orjia eikä sotaa.
Jossa jokainen voi elää rauhassa -
rikkaassa ja yltäkylläisessä maassa.
Luodaan sellainen maa.
Vinlandissa…
Siellä se takuulla onnistuu!
Muuten -
Walesista puheen ollen,
kun jahtasin sinua, livahdit karkuun.
Millä ilveellä sinä sen teit?
Miksi walesilaiset auttoivat tanskalaista?
Äitini hauta on siellä.
Se maa on -
minun kotini.
Minun maani.
Maa on köyhä, mutta kansa täynnä ylpeyttä.
Sitä maata äitini rakasti.
Ymmärrän.
No mutta,
sepä sääli.
Et saa kertoa kenellekään.
Tiedän.
Prinssi Knuutin palvelija,
Olafin poika, Askeladd.
Astu esiin.
Voi hyvänen aika.
Miksi on niin,
ettei kaltaistani miestä -
ikinä lykästä viime metreillä?
Tekstitys: Katariina Uusitupa