ANUL 1014 YORK, REGIUNEA NORTHUMBRIA
ZIUA CONSILIULUI REGAL
Ce-i acolo?
Vin.
Ce de oșteni sunt aici!
Păi, firește.
Azi se adună sfatul bătrânilor în sala mare.
Măiculiță!
Bătrânii ăia o să mănânce toate astea?
Serios?
- Tu cam minți. - Ba nu!
Era să fie înjunghiat și nici n-a observat.
La cum e el, te cred.
Ce zici de întâmplarea de deunăzi?
O tentativă de asasinat la adresa prințului?
Poate că sunt lipsit de respect, dar nu putem ignora complet zvonurile.
Așadar, regele ține mai mult la Prințul Harald decât la Prințul Canute?
Susținătorii lui Canute n-or fi prea veseli.
Liniște! Vorbești prea tare.
E doar un zvon, deocamdată.
Poate va trebui să ne schimbăm planurile…
Nu. Canute îl are și pe Thorkell alături.
El compensează pierderea lui Ragnar și încă pe-atâta.
Thorkell e incapabil să cârmuiască.
Canute nu l-ar putea ține în frâu.
Dacă mă gândesc, i s-a mai alăturat cineva lui Canute.
Cred că îl cheamă Askeladd. Înseamnă „acoperit de cenușă”.
N-am mai auzit numele ăsta.
Cinstiți domni, ridicați-vă!
Majestatea Sa Regele și Alteța Sa Regală Prințul intră în sală!
Ce munte de mâncare!
Ce face Thorfinn?
Păi…
Nu cred e cazul acum să-ți bați capul cu garda de corp.
Sunt sigur că aici nu e niciun neghiob dispus la vărsare de sânge.
Nu puteți să mergeți mai repede? Nu mai pierdeți vremea!
Copil prost!
Alo!
Ce? Ce vrei?
Ce? E doar un puști.
Ia stai puțin!
Cutezi să mă atingi cu mâinile alea murdare?
Ce-i cu puștiul ăsta?
Nu ne ignora, jigodie!
Alo! Zi ceva!
Doamne!
Îți bați joc de noi?
Dă-ne banii tăi!
Ascultă, jigodie…
Mișcați! Faceți loc!
Idioților!
Iarăși tu?
Vei fi pedepsit cum se cuvine mai târziu!
Doamne! Și eram așa de ocupat…
Sigur e în regulă?
Am auzit că e garda de corp a prințului…
Prințul e la consiliul regal.
Gărzile lui n-ar umbla acum hai-hui pe stradă!
Sfetnici ai Danemarcei,
vă mulțumesc că v-ați adunat azi aici.
După ani și ani în care am visat la asta,
domnia mea asupra Angliei a fost în sfârșit oficializată.
Această zi mare a sosit datorită luptei voastre acerbe.
În plus, vechiul meu prieten Thorkell
și fiul meu Canute
s-au întors acasă sub ocrotirea divină a zeilor.
Sunt fericit peste poate.
Mă bucur că te-ai întors, Canute.
Tatăl tău e fericit.
Îți voi da o parte din noul teritoriu, Mercia, spre cârmuire.
Hai să aducem împreună prosperitatea acestui ținut!
Thorkell!
Sprijină-l pe fiul meu! Asta mi-e dorința.
Bine.
Mercia?
Cel mai bogat ținut din toată Anglia?
Așadar, zvonurile erau doar zvonuri.
Nu se știe niciodată.
Poate spune așa tocmai fiindcă zvonurile sunt adevărate…
Domnilor, vă voi răsplăti de asemenea pe potriva meritelor în luptă.
Și să ne batem din toate puterile pe următorul câmp de luptă din Irlanda!
În ținutul Irlandei
l-a făcut de rușine arogantul despot Brian Boru
pe răposatul nostru rege Harald.
Am învins!
Regele a reacționat exact cum mă așteptam.
Asta e dovada că nu avea cum să-mi contracareze strategia.
Într-o confruntare intelectuală, eu sunt superior.
Floki are o expresie pe cinste!
Îmi pare rău, dar de acum vei trage paiul cel scurt.
Eu preiau conducerea în această confruntare.
Toate piesele sunt plasate.
Numai eu pot găsi soluția!
Cu toate astea, domnilor,
ținutul încă e locuit
de nerușinați care nu știu cum să respecte un rege.
Trebuie să vă vorbesc despre asta.
Am trimis solii care să le recomande să-mi devină vasali.
În ciuda efortului meu, m-au refuzat fățiș de două ori.
Dacă în noul teritoriu amenință să prindă rădăcini o răzvrătire,
trebuie s-o stârpim din fașă cu toată forța noastră.
Țara Galilor.
Vom sili locuitorii din regiune
să învețe câtă putere are de fapt un rege.
Vom lansa un atac începând din primăvară.
Domnilor, pregătiți-vă!
Trezește-te!
Nu m-ai auzit?
Trezirea!
Ai un vizitator.
Unul dintre oamenii lui Canute?
Spune-i să plece!
Firește că nu e un trimis al prințului.
E doar un marinar.
Thorfinn…
Mi-a spus un negustor cunoscut că a fost săltat cineva care îți semăna.
M-am îngrijorat, Thorfinn.
Nu are nicio legătură cu tine.
Unsprezece ani…
Câte ai pătimit în timpul ăsta?
E așa cum spuneai.
N-aș putea să înțeleg.
Câtă vreme acel om trăiește, inima ta nu va avea pace.
Dacă spui că încă nu e destul,
înseamnă că așa e.
Cu toate astea…
îmi amintesc de parcă ar fi fost ieri.
Focul trosnind în vatră.
Mirosul delicios de tocană.
Thors, Helga, Ylva…
Și…
zâmbetul tău de când erai mic.
Cândva, ți-am povestit
cum am eșuat pe o banchiză, în largul coastei Brattahlid, nu?
Nu mai aveam mâncare. Corabia era sfărâmată.
Toți cei șase tovarăși ai mei muriseră.
Cu toate astea,
am continuat să traversez gheața.
Știi de ce?
Oricât de zbuciumată e marea
sau de mare gerul…
marinarii se luptă cu apele,
exact ca războinicii.
Ne punem onoarea în joc.
Când a murit Thors,
iar tu ai dispărut,
am jurat pe onoarea mea.
De asta, Thorfinn,
nu vorbesc pentru tine,
ci pentru mine!
Te voi duce acasă, în Islanda, orice-ar fi!
Așa mă voi revanșa față de Thors!
Urmează iarlul ținutului Schleswig,
fiul lui Erik, Ivar!
Înaintează!
Pentru că te-ai distins în luptă,
regele îți dă acești arginți și ținuturi în noul teritoriu.
Acceptă răsplata cu recunoștință!
Nu pare afectat.
L-am văzut adineauri.
A pălit când te-a auzit spunând „Țara Galilor”.
S-ar putea să aibă o slăbiciune în ce privește Țara Galilor.
Te rog, ia în calcul asta!
Nu înfuleca așa! Ești dezgustător!
Gura!
Așa îmi arăt eu recunoștința față de zeul recoltei.
Vrei să te faci și mai mare? Doamne!
La naiba!
Ce-a fost asta? Ce se petrece, rege Sweyn?
Știe oare de legătura mea cu Țara Galilor?
Nu, e imposibil.
Nu i-am spus lui Floki despre asta.
Și, chiar de-ar ști,
nu și-ar convoca oastea doar ca să mă enerveze pe mine.
Să fi fost o simplă coincidență?
În fine, nu contează.
Problema e că, la primăvară, Țara Galilor va fi trecută prin foc.
La naiba!
Gândește! Timpul e scurt.
Ce pot să fac până la primăvară?
Să-l fac pe prinț să conducă o revoltă?
Nu, nu m-aș putea bizui cu adevărat decât pe cei 500 ai lui Thorkell.
Diferența de forțe armate e prea mare,
Ar dura până am aduce căpeteniile de oaste de partea noastră.
Să stârnesc iar zâzanie printre englezi?
Dar degeaba! Țara Galilor tot ar deveni câmp de luptă.
Nu te gândi la ceva ce implică lupte!
În plus, asasinii din slujba regelui
ar putea profita de derută ca să-l ucidă pe Canute.
Acasă…
Tocmai acum?
Departe, spre vest,
dincolo de mare,
se întinde un ținut roditor,
acoperit cu pajiști verzi, vălurite.
Vinland.
Thorfinn…
Vinland!
Întoarce-te acasă!
Când se liniștesc lucrurile, să pornim împreună spre Vinland!
De ce?
Ai spus chiar tu!
Ai spus că Thors voia să plece acolo.
Thors a venit în Islanda ca să scape de războaie.
Dacă ar mai trăi…
Dacă ar mai trăi, sunt sigur că ar vrea să găsești și tu acel loc.
Un loc fără sclavi sau războaie,
unde toți pot trăi în pace
într-un ținut bogat, îmbelșugat.
Hai să clădim o astfel de țară!
În Vinland…
În Vinland, sunt sigur că am putea s-o facem!
Apropo,
cu privire la Țara Galilor,
când te urmăream, ai reușit să scapi fugind acolo.
Prin ce șiretlic ai reușit?
De ce te-au ajutat galezii, danezule?
Acolo e mormântul mamei mele.
Acel ținut este…
căminul meu.
Țara mea.
Pământul e sterp, dar oamenii sunt plini de mândrie.
E țara pe care a iubit-o mama mea.
Am înțeles.
Atunci…
păcat!
Să nu spui nimănui ce ți-am zis!
Știu.
Slujitor al Prințului Canute,
fiu al lui Olaf, Askeladd!
Înaintează!
Doamne…
De ce se întâmplă
ca pe un om ca mine
să-l ocolească mereu norocul în ultima clipă?
Subtitrarea: Liana Oprea