Ránko, Gus, rybička s jednou plutvičkou.
Čau, mami, to som ja. Ako sa máš?
Dostal som tvoju pohľadnicu, dávam ju na akvárium.
Je fakt pekná. Gus je nahnevaný.
Stále sa ma pýta, prečo ho nikam nevezmem.
Možno raz, nie?
Viem, že by rád odtiaľ vypadol, no s jednou plutvou ťažko, nie?
Inak, mami, mám sa fajn. Celkom sa dá.
No keď ráno vstanem, stále mám pocit, ako keby ma prešiel autobus.
A keby si...
Zdravím. Stále predávate tie staré kefy a metly?
Pred mojím vchodom. Nemám s tým žiadny problém. Nazdar.
Škoda, že som ťa nezastihol.
Zajtra skúsim znova. Čauky, mňauky.
Dopekla! Počkajte!
Doriti.
Na zdravie.
STAROBYLÝ EGYPT
No pozrime sa.
Niekto si pomýlil
Veľkú pyramídu v Gíze so smetiskom.
Aj tak v nej nič nie je.
Áno. Asi nie.
Ale tamto
je niečo divné.
Pozri sa. Vidíš tento veľký kovový hák?
Strčili ho hore nosom a...
Vytiahli ním všetky orgány. Okrem srdca.
Prečo?
Verili, že potrebuješ mať srdce...
pred súdom v podsvetí
a len tí najviac hodní budú môcť vstúpiť na trstinové polia.
Veľmi ste plakali? Keď vás nevpustili na tie polia?
To nedáva zmysel. Ja nie som mŕtvy, či som?
-Stevie. -Ja...
-Čo tam zas vyvádzaš? -Prepáč, Donna. Mrzí ma to. Mám to.
Páči sa.
Neviem, koľkokrát ti to mám ešte zopakovať.
Nie si posratý sprievodca, Stevie.
Vlastne Steven. Volám sa... Steven.
Nie, ty si k ničomu,
keď nerobíš to, za čo si platený,
teda predávať deckám tieto sračky.
Jasné.
Zdravím.
-Zdravím. -Ako ide predaj cukríkov?
Vôbec netuším, čo majú spoločné s Egyptom.
Oni toto kedysi nemali, no nie? Nie.
Jedli figy a datle a...
mám tu ďalšiu skupinu, stále to platí zajtra o siedmej?
-„O siedmej?” „Zajtra?” -„Najlepší steak v meste?”
-Áno. Jasné. -Áno? Dobre.
Prepáčte. Ale...
-Čo? -Vy ma pozývate na rande?
Ste vtipný. Tak teda zajtra.
Stevie, ty prefíkaná líška. Nevedel som, že vieš flirtovať.
To ani ja.
Zadrž, nevravela steak?
Čo môže posratý vegán jesť v steak house?
Netuším, Donna. Šalát? Chlieb?
Áno, už vidím, prečo ti prikývla. Si riadna výhra.
-Vylož mi sem tie hrochy, prosím. -Hej, jasné.
Tawaret. Hrošica, bohyňa Tawaret. Donna, teraz mi napadlo.
Ráno, keď som šiel do práce, videl som tie bannery.
Preto si zase meškal do práce?
Nie. To ma mrzí.
-Bus zas išiel skôr... -Už tretíkrát
-tento týždeň si si dal na čas. -Viem.
Preto budeš zvyšok týždňa robiť inventár. Výborne.
Dobre. Rozkaz, kapitánka.
Ale nie. Chcel som ti povedať, že bannery a plagáty Eneády...
-Čoho? -Devätora.
Vieš, tej veľkej skupiny egyptských bohov.
-Tvoria ju Hórus, Oziris, Tefnut, Šu... -Prosím, prestaň.
Ak sa týmto snažíš uchádzať o post sprievodcu, stále vravím nie.
Nie. Snažím sa len... To teda nerád počujem.
Snažím sa len povedať...
A to nechcem kritizovať marketing, no majú tam veľkú chybu,
lebo tu je len sedem bohov a Eneádu tvorí deväť.
Dvoch som vyrazila za meškanie.
Počuj, ak neprestaneš trepať blbosti, zavriem ťa do sarkofágu.
A tam si mudruj faraónovi, koľko len chceš.
-Tak choď. -V poriadku.
-Bež. Nechaj to tak. -Áno. Prepáč.
Nechaj to tak. Padaj. Tak zmizni už.
Milá ako vždy.
-Čau. Dobrú noc, JB. -Dobrú noc, Scotty.
-Maj sa, kamoš. -Scotty?
Som Steven. Nie Scotty.
Tak teda zajtra.
Úprimne, ako keby moje telo chcelo vstať
a túlať sa. Ako keby muselo dať desaťtisíc krokov.
Chápeš? A ani o tom len neviem, kým sa niekde nezobudím.
Preto sa snažím v noci nespať. Čo myslíš?
Nie, máš pravdu. Teda,
ľudia asi robia aj zvláštnejšie veci, ale...
Nie? No, je to trochu zvlášt... Prepáč.
Extra pralinky pre šéfika.
Spomínaš na tú babu z práce, ktorú som spomínal?
-Zajtra ideme na rande. -Prepáč.
-Môžete nás s ním odfotiť? -Jasné?
-Ďakujem. -Ideme na rande.
Nemusel som sa ani pýtať. Neviem, ako sa to stalo.
Raz. Dva. Tri.
-Tu máte. Páči sa. -Vďaka.
-Nezabudnite na drobné. -Jasné.
Nazdar.
Každopádne, ak budem mať frajerku, jedného dňa
nemôžem byť nohou priviazaný k posteli, že nie?
To je zlé znamenie, no nie?
Vieš, čo myslím, nie? Ale vieš.
Musím niečo vymyslieť.
Dobre, ja už pôjdem.
Rád som ťa videl.
Uvidíme sa neskôr.
Tak nazdar.
Ahoj! Počúvate podcast Ako nezaspať.
Skúsme vyriešiť hlavolam.
Riešenie hlavolamov pomáha mysli nezaspať.
Nebavia vás hlavolamy? Skúste knihu.
Vďaka čítaniu je myseľ stále v pozore.
Predstavte si, že ste súčasťou príbehu.
Chceli by ste sa ocitnúť v kapitole, ktorú čítate?
DEVÄTORO
Pamätajte. Potrebujete asi päť hodín na to, aby ste boli sami sebou.
Ahoj! Počúvate podcast Ako nezaspať.
Skúsme vyriešiť hlavolam.
Riešenie hlavolamov pomáha mysli nezaspať.
Nebavia vás hlavolamy?
Trhlina medzi bohom a človekom
Skúste knihu.
Ahoj! Počúvate podcast Ako nezaspať.
Božemôj.
To bolo divné. Čo sa stalo?
Čo... Čo to bolo?
-Spi ďalej, úbožiak. -Halo?
-Nemal by si tu byť. -Hej, s tým teda súhlasím.
-Kde ste? -Odovzdaj telo Marcovi.
Čo prosím? „Telo?” Čo...
-„Odovzdaj telo?” Aké telo? -Ten idiot ho ovláda.
Zdravím.
Ahoj...
Čo to stvárate?
Nie, nie, nie!
-Čo tam stojíš? Bež. -Nie! Nie! Prosím!
Mieri do dediny.
Aký krásny deň.
Ako keby sme boli v nebi. No nie sme, pravda?
Je to temnota. Občas sa skrýva v našich srdciach.
Sme tu, aby sme na Zemi vytvorili nebo.
Kto chce byť prvý?
Si statočný muž. Ponúkaš svoju dušu za úsudok.
A chceš slúžiť bohyni skôr, než sa zobudí.
Súdim ťa v mene Ammit s malou časťou jej moci.
Toto je tvár dobrého muža.
Ďakujem.
Kto chce byť ďalší?
Prosím, Harrow. Musím to vedieť.
Volaj ma Arthur. Poď.
Prijmeš rozsudok váh, nech bude akýkoľvek?
Áno.
Je mi to ľúto.
Celý život som bola dobrá.
Verím ti.
No váhy všetko vidia. Možno niečo zlé ešte len urobíš.
Žiaľ... svet, ktorý stvoríme, už nezočíš.
Ammit sa však rozhodla.
Mrzí ma to. Nastal problém s výmenou.
Prepadli nás. Niekto zabil dvoch našich mužov.
Je stále tu?
Myslíme, že áno.
-Doriti. -Ty...
Poznám ťa.
Mňa? Zdravím...
Si žoldnier.
„Žoldnier?” Nie. Nie som žoldnier. Nie, som len predavač.
Pracujem v obchode so suvenírmi. Volám sa Steven Grant.
Snažím sa vrátiť domov. Späť do Londýna.
London? Prečo to vravím takto?
-Nuž, Steven Grant, predavač. -Áno?
-Vráť mi ten skarabeus. -Že... že čo? Dobre.
Jasné... Myslíte...
-Nič mu nedávaj. -Tu máte.
Dôrazne ťa vyzývam, aby si mi to vrátil.
Veď ja nič... Ja...
Ale no tak. Ako keby mi zamrzli prsty.
No tak, poďme... Nemôže to byť nadmorskou výškou.
Vezmite. To bolo divné. Prepáčte...
-Nech sa neopakujem. -To nebolo naschvál.
Netuším, čo sa so mnou deje.
A zase. No tak, vezmite to.
-Bože! Snažím sa zastaviť nohy. -Chyťte ho!
Nemôžem... Snažím sa zastaviť moje nohy. Chcem vám to dať.
-Počkajte! -To je dobré.
Snažím sa, kamoš. Prisahám, že to chcem vrátiť.
Mám to!
Nie. Ten idiot sa vrátil.
Prepáčte.
Bože.
Ja už teda... Ja už pôjdem, dobre? Áno.
Bože.
Viem, že ste naštvaní. Viem, že som vás naštval. Mrzí ma to.
Prosím, ja ne...
Bože.
-Neopováž sa stratiť chrobáka. -Veď dobre!
To je moja dodávka!
Čo to stváram? Nemám ani vodičák.
Preboha. Dofrasa, je ich toľko.
Toto musí byť sen!
Oni ma zabijú.
Hybaj, ty prekliata dodávka. No tak!
No tak! Hýb zadkom! Ďakujem. Prepáč. Vďaka.
Ste poklad.
Počkať! Prepáč za tú tortičku. Nie!
Vstávaj, Marc! Ak stratí skarabea, oboch vás zabijem.
Nechápem, čo sa to deje!
-Kamión, hlupák! -Čo?
Kamión!
Nie!
Bože!
Veď ja cúvam.
-Ty si zahodil zbraň? -Netuším, čo robím.
Tak nás nechaj, ty parazit!
Ale no tak.
Ty kokos!
kde pravekí ľudia pitvali zvieratá, ktoré zabili.
Darí sa, Gus? Spalo sa ti dobre?
O čom môžu rybky snívať?
Čo ti... Rybe.
Dorástla jej plutva?
Včera mala iba jednu plutvičku. Tak som ju kúpil.
-A dnes koľko vidíte? -Vidím dve...
Dve plutvy! Hej. Pardon. Ale áno, teraz má dve.
Takže, je to normálne alebo...
Ak ju chcete vymeniť, do toho.
No ako som vravela včera, všetky majú...
Čo prosím? Včera som tu nebol.
Tak dobre.
Ako som vravela, všetky majú dve plutvy.
Nenechajte sa zmiasť filmom Nemo.
Nájdite si obchod, kde predávajú postihnuté rybky.
-Na toto nemám čas. -Počkať, tie hodiny idú správne?
Nie, nemôžu, práve som sa zobudil.
Ste cvok? Rybka nesedí, čas nesedí. Nie ste celkom v poriadku.
Dofrasa, mám rande. Prepáčte, mám rande.
Dobre.
Vyzeráš ako hlupák.
Stále na niekoho čakáte?
Áno. Nevyzerá to dobre, pravda?
Skvelé. Teraz mi voláš?
Prosím? Ako to myslíš? Som v tej reštaurácii, je čas na steak.
Ja som si ten steak dala sama, vďaka. Pred dvoma dňami.
Čože? Nevraveli sme v piatok? Teda dnes.
Jasné. No dnes je nedeľa.
Ale choď. Veď po štvrtku nasleduje piatok, no nie?
To nič nemení na tom, že dnes je nedeľa,
takže vymaž si moje číslo. Zbohom.
Ale...
Pardon, aký je dnes deň?
-Nedeľa, pane. -Nie.
Je fakt...
Vážne?
Kuchyňa o chvíľu zatvára.
Dobre. Viete čo?
Predsa si dám steak.
Áno. Iste. Aký by ste si dali?
Vidím.
Dám si váš najlepší...
Steak. Chcem ten najlepší.
Steak zo stredového mäsa. A ako by ste ho chceli?
Dobrý. Veľmi dobrý. Áno.
-Takže úplne prepečený. -Dobre. Skvelé.
Áno. To znie chutne.
No, myslím, že som sa jej fakt páčil.
Aj kvety sa jej páčili. Hej.
Jasné. Čoskoro ti ju predstavím, dúfam.
Hej, bude sa ti páčiť. Áno, má zmysel pre humor.
Tak, ja už pôjdem, zajtra ti poviem viac. Ľúbim ťa. Čauky, mňauky.
Dáš si aj ty?
Dobre.
Trochu ti nasypem.
Ak ty si Gus, tak ja som kráľovná zo Sáby.
Čo je to?
Čo to tu máme?
A je to.
Dobre.
Zmeškané hovory
Layla.
Prichádzajúci hovor
Áno?
Preboha! Ty žiješ.
-Hej žijem. -To je všetko?
Píšem a volám ti celé mesiace.
Nemohol si mi dať vedieť, že si v pohode?
Ja že sa ti niečo stalo.
Kde si? Kde si bol?
Haló? Ty...
Prepáčte, ja som iba teraz našiel tento mobil v byte
a snažím sa zistiť, komu patrí.
-Čo to melieš? -Čo?
Čo sa to deje?
Prepáčte, kto si myslíte, že som?
Aké „kto”? Čo to s tebou je, Marc?
Ako ste ma nazvali?
Kto je tam?
Prečo ma voláte „Marc“?
Haló?
Nie. No tak.
Steven.
-Haló? -Steven.
-Musíš s tým prestať. -Kto to povedal?
-Dostaneš sa do problémov. -Och, nie, kamoš.
Niekto si len robí srandu.
Dopekla.
Steven.
Prestaň hľadať.
Bože. Čo sa deje?
Čo sa to deje?
Bože!
Nie, P. P. No tak. Poďme. Prízemie.
Počkajte.
Ďakujem.
Zdravím.
-Zdravím. -Máte sa?
Fajn. Ďakujem.
Ja som stratil šošovky.
Snáď ich nájdete.
Tá elektrika je tu naprd, všakže?
Vždy niečo, pravda?
-Sme opäť na piatom? -Áno, na piatom.
Idem za priateľkou Claire. Na návštevu.
Už ma čaká.
Čo sa deje?
Bože. Je skutočný.
Čau, JB, ako sa máš, kamoš?
-No nazdar, Scotty. Som v pohodke. -Som Steven.
-Zase pozeráš videá s vydrami? -Sú rozkošné, kamoš.
Áno. Cool. Počuj.
Musíš byť ostražitý. Niekto ma sleduje.
-To vážne? -Áno. Prosím,
-nikoho nevpúšťaj dnu, dobre? -Je to múzeum. To nebude ľahké.
Pravdaže, myslím nikoho podozrivého.
Každý, kto chce, vojde, vstup je voľný.
-Chápem. Tento muž... -Môžeš mi toto odniesť dole?
-Nie. Ja viem. -Volá mi mama.
-Daj mi minútku. -Ihneď to odnes dole.
-Prosím, pomôž mi... -Môžeš to, prosím, odniesť dole?
Bože môj. Ten chlap bol v autobuse.
Mám to v paži. Odnes to dole...
Môžeš... prosím, vydržať minútku?
Áno? Vďaka, Donna.
Stále platí, že večer robíš inventúru.
-Ty tu skutočne pracuješ. -Bože.
Myslel som, že Steven Grant je alias. Som milo prekvapený, že som ťa tu našiel.
Prepáč, Ronnie. Tento muž ma prenasleduje.
-Ja netuším... -Sláva Ammit.
-Ďakujem. -Ronnie, ty si s ním?
Kamoš, ja nemám tvojho chrobáka. Prisahám.
Nie. Skarabeus nie je môj. Patrí jej. Poznáš Ammit?
Či poznám Ammit? Osobne nie.
Tú egyptskú bohyňu, však?
Prapôvodného strašiaka.
Bola strašiakom len pre zlých.
-Jasné. -Nebavilo ju čakať,
kým hriešnici konečne spáchali nejaké zlo.
Odburiňoval by si záhradu, až keď umrú ruže?
Ja by som to nerobil.
Ammitina spravodlivosť prenasleduje nás všetkých.
-Chápem. -Minulosť, súčasnosť, budúcnosť.
Vie, čo sme spravili, aj to, čo len spravíme.
Skvelé. Dobre. To sa nepísalo v žiadnej knihe.
Zamysli sa...
Keby bola Ammit voľná,
zabránila by Hitlerovi napáchať všetko to zlo.
Nerovi, Arménskej genocíde, Pol Potovi.
-Neboli dobrí. -No zradili ju.
-A kto? -Ľahostajní bohovia.
Aj jej vlastný avatar.
„Avatari.” Tí modrí ľudia. Super film.
-Avatarom myslím... -Myslíš anime?
-Steven. Prestaň. -Ty ma chceš zabiť?
Ideš zošalieť, pravda?
Z hlasu v tvojej hlave.
Je ukrutný a večne nespokojný.
Nijak sa ho nedá utešiť,
požiera ťa, kým zostane z teba
iba dutá schránka.
Čím viac o pomoc žiadaš,
tým viac znieš ako pomätený chlapec.
Neviem ti pomôcť.
Ja chcem pomôcť tebe.
Videl som, ako si zabil tú ženu v Alpách.
Povedal som jej len to, čo zistia milióny ďalších.
Chceš poznať tú pravdu?
Máš v sebe chaos.
Čože mám?
Nechaj ho ísť.
Dopekla.
Haló? Donna?
JB?
Zvieratá sem môžu?
Poď sem.
Haló?
Tak kde si, ty malý zlosyn?
Čo to stváraš, Steven?
Poď sem, chlapče.
Haló?
Typické.
Počujem ťa, aj ty mňa?
Hej.
Steven Grant, predavač.
Vráť mi skarabea, inak ťa roztrhám.
Dobrý Bože!
Božemôj!
Božemôj.
Steven...
Steven, môžem nás zachrániť.
No tentoraz so mnou nesmieš bojovať.
Musíš sa mi odovzdať. Rozumieš mi?
Nie, čo... Ako odovzdať? O čom točíš?
Tá vec prelomí dvere. Nemáme čas.
-Dobre, hej. Počúvaj ma. -Doriti! Nie!
-Hej. Pozri sa sem. -Nie!
-Pozri sa. -Nie si skutočný!
-Som skutočný. Naozaj. -Nie! Nie si.
-Toto nie je skutočné. -Áno. Steven. Musíš sa mi odovzdať.
Niet inej cesty.
-Bože. Ja zomriem. -Ty... Steven.
-Ja zomriem. -Pozri sa na mňa.
Nezomrieš.
Dovoľ mi zachrániť nás.
NA MOTÍVY KOMIKSOV MARVEL
Centrá Národného združenia duševného zdravia
vo vašom okolí nájdete na NAMI.org.
Preklad titulkov: Peter Sirovec