PREUZETO SA: EXYUSUBS.COM ツ
Gledali smo...
Poznaješ li Ammit? -Egipatsko božanstvo, zar ne?
Prvi bauk na svijetu.
Ammitina pravda nadzire cijeli naš život.
Zato je moramo uskrsnuti.
Ona će osvijetliti put do iscjeljenja svijeta.
Sam si ovo sebi uradio, Khonshu.
Sada je vezan za ovo mjesto.
Sigurno je jedan od velikih.
Pobijedili smo.
Stevene. Poznaješ Stevena?
Naravno da poznajem Stevena. Ako ne možemo mirno...
Marc? -Stevene!
Moramo otići odavde.
Bok!
Upomoć!
Za sve si ti kriv!
Smiri se, Marc! Marc. Nisam pucao u tebe.
Tvoj um se nasilno koleba između smisla i besmislica.
Zamisli ovo, u redu? Tvoj mozak je njihalo,
koje se ljulja između vrlo teške stvarnosti,
da si moj pacijent ovdje u Zdravstvenoj ustanovi Putnam u Chicagu, Illinois,
i umirujuće fantazije koju si sam stvorio.
Da si neka vrsta, ne znam, superheroja.
Radiš sve moguće da ne gledam unutra.
Ti zapravo nisi doktor.
Zato stalno počinješ izmišljene tučnjave u našoj bolnici?
Ne, ti nisi doktor.
Gledaj. Osjećam se stvarnim. Osjećam se kao pravi doktor.
Ti nisi doktor. -Pa, dobro.
Nisam pravi doktor. U redu, dobro, dobro.
Ne radi se o meni. Počnimo s tobom.
Hajdemo probati na tvoj način. Pratimo svoje korake.
Reci mi. Kako si danas došao ovdje? -Kako si ti došao?
Autobusom, kao i uvijek.
Želiš znati što si mi rekao, kako si došao ovdje?
Rekao si mi da si bio na mjestu koje neobično podsjeća na ovaj ured,
osim što je bilo u Egiptu, zar ne?
I da si bio s nosorogom i... -Nilski konj.
U pravu si, bio je to nilski konj, ali je govorilo.
Što ti misliš? Misliš li da to ima smisla ili je besmislica?
Besmislica? -Smatram da je ovo stvarno ohrabrujuće.
Iskreno to mislim.
Um koji se bori često će graditi mjesta,
kao zaklon za svoje različite aspekte iz naših najtraumatičnijih sjećanja.
To se zove organizacijski princip. Neki ljudi vide dvorac.
Netko drugi će vidjeti labirint ili knjižnicu.
Ili psihijatrijski odjel?
Da. To bi moglo biti. Mogao bi biti psihijatrijski. Da.
Ono što smatram iznimno zanimljivim je taj novi životinjski lik.
Nilski konj? -To mi je jako zanimljivo.
Taj nilski konj bi mogao srušiti zidove između tebe i Stevena,
i mogli bismo konačno razumjeti.
Što razumjeti? -Pa...
Prije nego što si se uznemirio, pričao si mi o dječaku.
Sjećaš li se tog dječaka?
Misliš da bi mi mogao pričati o tom malom dječaku?
Hvala ti. Osjećam se stvarno sjajno.
Mislim, moraju ti platiti puno novca na ovom mjestu. Stvarno si dobar.
Kažem ti, osjećam se kao milijun dolara, nikad se nisam osjećao tako dobro.
Sam ću se ispratiti. Hvala. Doktor! Ne, ti nisi...
Pustit ćeš to čudovište! Sve će uništiti! -Budite nježni s njim!
Slušaj, ja ti nisam neprijatelj! -Ne! Ne!
Konj! Konj! -Čovječe!
Ovi lijekovi su stvarno nevjerojatni.
Je li uvijek tako napet? -Tko, on? Da, prilično.
Pa, jeste li vas dvojica blizanci? -Nismo. -Pa, jesmo, nekako.
Dobro, sjajno. To mi je stvarno razjasnilo cijelu ovu situaciju.
Za oboje. Prije samo sekundu sam mislio da su me ustrijelili.
Bože! Ovo će stvarno spržiti vaše rezance,
ali mislim da si samo uzeo mali time-out.
Bojim se da si zapravo prilično mrtav. -Oprosti, što?
Ali... -Ja sam mrtav? Jesmo li mrtvi? -Jesmo.
Da, Marc. Mislim da je u pravu. Mislim da smo umrli.
Ja zapravo... Samo malo.
Prošla je minuta otkad nam je duša prošla ovamo.
Malo rastrojena... Oprostite.
U redu, evo ga.
Dobro došao, dragi putniče... Putnici...
u carstvo Duata. -Duat? Egipatsko podzemlje.
Ovo je Taweret, božica žena i djece.
I vodič nam je na našem putovanju u zagrobni život.
Ajme! -Dobro.
Dobro. Znači, ovo je zagrobni život?
Onaj zagrobni život? -Zagrobni život. Ne onaj zagrobni život.
Iznenadili biste se koliko razina nevezanih svijesti postoje. -Da.
Poput razine predaka. Baš prekrasno. U svakom slučaju.
Ja zapravo imam kartice za sve to i ako samo pričekate...
Oprostite. Pričekajte. Dobro. Pa...
Jer Duatovu pravu prirodu ljudskom umu je nemoguće shvatiti... -Da.
možda ovo carstvo percipirate kao nešto vama lakše prepoznatljivo.
Psihološki odjel mi je prvi put...
Ali, možemo se s tim poigrati, zar ne?
Zašto bismo to carstvo zamišljali kao psihijatrijsku bolnicu?
Jer smo ludi.
Mi smo ludi.
Ovaj nilski konj koji govori.
Mrtva ptica koja govori, a ti si sad izvan mog tijela.
A sada zagrobni život, zar ne? -Marc!
To je stvarnost... -Marc! -I ova bolnica. To je mašta.
Oprosti, on je... -Čovječe! Dr. Harrow je u pravu.
Dr. Harrow? -Ovo je organizacijski princip.
Je li on sada doktor? -Dokazat ću ti.
Kao naprimjer, ako prođemo kroz ova vrata, bit će pacijenata,
a tu je i Crawley koji će vjerojatno viknuti "bingo"!
Moj Bože! Moj Bože!
Što je ovo? -Ovo je podzemni svijet.
Nisam lud. Ja sam mrtav.
Kamo si rekao da idemo? -Plovimo za A'aru.
U polje trske, zar ne, Taweret? -Znači da je on onaj pametni, ha?
Pa, ako ti je srce uravnoteženo u životu,
tada ćeš provesti vječnost u raju. U polju trske.
Ali prije nego što stignemo tamo, moram samo malo napraviti...
Jupi! Upalilo je! Pogledajte ovo!
Stara ja se malo brinula da će vam prsa ostati širom otvorena.
Oprosti, što? Što ona to radi?
Na Vagi pravde važe naša srca i Pero Istine.
Vidiš, stari Egipćani su vjerovali da srce
označava tko si stvarno bio u životu.
Ako Vaga bude u ravnoteži kad završiš putovanje,
tada je duši dopušteno da prođe u Polje trske.
Što ako ne bude u ravnoteži? -Bit ćete bačeni u more.
Mrtvi će vas odvući dolje u Duat,
gdje ćete zauvijek ostati, smrznuti u pijesku.
Nema neuravnoteženih duša na mom brodu. To su pravila.
Držim vam fige, dečki.
Nije me briga što kaže ovaj nilski konj. Nema šanse da završimo tamo dolje.
A nećemo ni u Polje trske. -U redu. Što predlažeš?
Ako dođe do toga, ubijemo nilskog konja i ukrademo brod. -Ubijemo?
Dečki!
Zašto to radi? Zašto se tako kreće?
Ne znam. Nemam karticu za ovo.
To su srca. Nisu puna.
I vjerujte mi, ja sam cura za pehar napola pun, ali...
Kao da se svako od njih osjeća nepotpunim. -Što to znači?
Bez uravnotežene vage, Duat će na kraju zatražiti vašu duše.
Imaš li još kakvih prijedloga?
Ovaj brod sadrži sve uspomene iz života.
Ne znam što vas dvojica skrivate, ali moj savjet je
da uđete tamo i pokažete jedan drugom istinu.
Uravnotežite svoju vagu prije nego stignemo u Polje trske.
Ili će vam duše biti uništene.
Da, u redu. -Pa, kako bismo to trebali učiniti?
Nisam siguran. Misliš da je Layla dobro?
Da, za sada. I koliko je poznajem,
nastavit će samoubilačku misiju kako bi zaustavila Harrowa.
To znači da je bolje da požurimo, zar ne?
Znaš s čime bi se Layla složila? -Nemoj. Samo nemoj to govoriti.
Samo kažem da postoji jedan nilski konj i nas dvojica,
a ovim brod sigurno nije teško upravljati. Pa...
Zapravo je ne moramo... -Što? Ubiti božicu Taweret?
Ne, samo mi pronađi uže i... -Ili možemo učiniti što ona kaže.
I pomoći jedan drugom da otkrijemo što god da je skriveno.
Stevene, ne znam za tebe, ali moja sjećanja su jebeni nered.
Da, i moja.
Ovo je divlje.
Hej! Što je ovo? -Stevene, što ćemo ovdje?
Zar ćemo posjetiti svako sjećanje koje sam ikada imao?
Sjećaš li se ovoga?
Da. Ne znam, to je samo ulica. Koliko si ulica prehodao u životu?
Upomoć!
Jesi li čuo to?
Samo jezivi kafić ispunjen mrtvim tijelima.
To je sve. Nema nagradnog pogađanja čija je ovo soba.
Tvoja. -Smiješno.
Dubai.
Gabon.
New York. Nema šanse. Čovječe!
Poznaješ li te ljude?
Ne. O, ne! Sigurno to nisu svi.
Sve si ih pobio?
Bili su kriminalci. Ubojice. Grabežljivci. Najgori od najgorih.
Khonshu je želio da budu kažnjeni.
To je smatrao štićenjem noćnih putnika. -I sjećaš se svake osobe?
Pokušaj oduzeti život.
Da vidiš kako brzo zaboravljaš.
Stalno sam priželjkivao da ne uspijem i da me jedan od njih ubije.
Izlječenje je završilo kao prokletstvo. -Marc!
Vidiš li ovo? Pogledaj. Vaga usporava. Uspijeva.
Dobro. Pa onda, što sad? Što nam je činiti? Ideš ti sljedeći?
Tko je ono?
Marc!
Zašto je dijete u sobi ispunjenoj ljudima koje si ubio?
Stevene, ne prilazi mu. -Hej, mali čovječe!
Kako se zoveš? Pričekaj. -Stevene! Čekaj, čekaj!
Daj! Ne, čekaj! Stevene! Stevene!
Otvori vrata! Otvori vrata!
Otvori vrata! -Mama?
Hrana je spremna. Tko je gladan? RoRo?
Mama, dođi vidjeti moj crtež! -Nacrtao je ribu s jednom perajom.
Marc, budi dobar prema svom mlađem bratu.
Imao sam brata?
Ja nisam gladan. Želiš li u špilju?
Jest ćemo kasnije. -Dečki! Nemojte predugo ostati.
Hej, Marc! Što trebaš radiš?
Paziti na brata. -Vidimo se kasnije.
Vidimo se kasnije.
Kamo su otišli?
Učinimo to. Idemo. -U redu. Dobro, dobro, ali..
Ipak ću ja biti Rosser.
Čujete li to, dr. Grant? -Naravno, Rosser. Zvuči mi kao opasnost.
Dr. Grant?
Mama je rekla ne kad pada kiša. -Bit će u redu. Nemoj biti beba.
To je bilo sjajno.
Bože! Ne!
Dečki?
Morate otići odavde!
Dečki!
Ne idite dalje! Voda prebrzo raste!
Morate otići odavde!
Dečki!
Gdje su?
Stevene! Vrati se ovamo!
Dečki!
Hajde, dečki! Moramo odmah otići!
Čujete li me? Čujete li me?
Gdje ste?
Marc! Marc!
Marc! Bože! -Pomozite nam, molim vas! RoRo!
Slijedite moj glas! Dečki! -Mama!
Dečki! -Želim svoju mamu! -Ne, ne! -Čujem te!
Mama! -Čujem te, Marc! -RoRo!
To je samo sjećanje. -Upomoć! -To je samo uspomena.
Kvragu, Stevene. -Mama!
Stevene...
Želim da mi se moj svog RoRo vrati.
Želim da se vrati.
Što radiš ovdje? Ha?
Hajde, prijatelju. -Trebao si ga čuvati! -Stevene, idemo.
Dopustio si da se utopi. Za sve si ti kriv!
Za sve si ti kriv!
Stevene, dođi ovamo. Dođi ovamo! Stani! Ne idi gore!
Stani! - Wendy? Wendy, daj, molim te.
Wendy, molim te.
Upravo ćemo ugasiti svijeće.
Ona neće doći.
Tvoja majka se ne osjeća dobro, Marc.
Ove godine ćemo to učiniti samo ti i ja.
Stevene!
Ne možeš imati rođendan bez omiljene torte!
Počni s ovim, sine.
Uvijek si bio ljubomoran na njega.
Otkad se rodio.
Ja... Trebala sam znati da ćeš uraditi ovako nešto.
Mama, što to radiš?
Stevene!
Što se dogodilo u toj sobi, Marc?
Dosta je, Stevene. Dosta! -U redu! U redu.
Zašto je se sjećaš takve? Nije bila takva.
Ne. Pusti me! Pusti me unutra. Što skrivaš? Što skrivaš?
Marc, sine. Molim te, uđi unutra. Dobit će pomoć.
Tata... -Popravit ćemo ovo. -Ti si to trebao popraviti. Mislim...
Zašto nisi?
Ne smijem izgubiti još jednog sina. Molim te!
Molim te...
Dosta je, Stevene!
Pusti me!
Gdje smo, kvragu, sada?
Bože!
Harrow je rekao da si plaćenik.
Da si ubio taoce.
I ti vjeruješ u to? -Da. Ne bih to propustio.
Ispostavilo se da te zbog izostanka u stanju stresa otpuste iz vojske.
Nakon toga nisam imao puno opcija,
pa sam otišao raditi za najam za mog starog zapovjednika Bushmana.
Posao je bio upasti u egipatsku grobnicu.
Ali je Bushman promijenio plan.
Zapovjedio je 'bez svjedoka' i nisam mogao živjeti s tim.
Je li to bio dr. El Faouly? Laylin tata?
Pokušao sam ih sve otjerati.
Ali nismo uspjeli.
Očito. -Što ti se dogodilo?
Kakva šteta.
Osjećam bol u tebi.
Koji si ti vrag?
Ja sam bog Khonshu. U potrazi za ratnikom.
Ratnikom? Pa, sretno s tim.
Da bude moje ruke, moje oči, moja osveta.
Da bude moja posljednja riječ protiv zlikovaca.
Da vežeš samo svoje biće za mene
i iskorijeniš samo one najgore, oni koji to zaslužuju.
Želiš li smrt ili život?
Ne znam. -Tvoj um, osjećam ga.
Razbijen. Slomljen. Najfascinantniji.
Ti si dostojan kandidat da mi služi u ovo vrijeme.
U zamjenu za tvoj život,
kuneš li se da ćeš štititi noćne putnike
i donijeti moju osvetu onima koji bi im nanijeli zlo?
Taj podmukli stari strvinar.
Manipulirao je tobom od samog početka.
Pa, on nas je održao na životu. -Marc, iskorištavao te je.
Ili je to bio samo način za mene da ostanem ono što sam oduvijek bio.
Ubojica.
Kuneš li se da ćeš štititi noćne putnike
i donijeti moju osvetu onima koji bi im nanijeli zlo?
Da. -Pogledaj.
Vaga.
Jesmo li uspjeli? Jesmo li ih uravnotežili?
Onda ustani. Ustani i ponovno živi.
Kao moja šaka osvete.
Kao moj Mjesečev vitez.
Jesu li to...
Hajde, Marc. Idemo!
Taweret, što se događa? -Strah se širi u gornjem svijetu.
Neuravnotežene duše se osuđuju ili osuđeni na pijesak prije svog vremena.
Ovo je loše. Ovo je zlo.
Harrow. -Vidiš zašto se moramo vratiti?
Čak i kad bih te mogla poslati gore,
samo bi se vratio u tijelo s metkom u sebi.
Ne bi se mogao izliječiti. -Možeš li poslati poruku Layli?
Molim te, pomozi nam osloboditi Khonshua.
Jesi li siguran da želiš opet biti s Khonshuom?
Čini se da stvarno želiš pobjeći od njega.
Da, ali ovo nam je jedina prilika. Tako mora biti.
Molim te, Taweret, moraš nam pomoći. Molim te!
Ma, kvragu! Ozirisu se ovo neće svidjeti.
Ali njegova su vrata jedini put natrag.
Vratite se unutra! Nemate puno vremena.
Uravnotežite tu vagu.
Bila je ona spavaća soba u koju nisi htio da ulazim.
To je to. Tamo ćemo ići. -Samo trenutak. Pričekaj malo.
Samo mi daj sekundu.
Gledaj, ne moramo se opet vratiti kroz sve to.
Možemo samo razgovarati. Hajdemo samo razgovarati.
Upravo ovdje i upravo sada. Reći ću ti... Sve ću ti reći.
Samo te molim da nas ne tjeraš da opet idemo tamo.
Nije vrijedno toga. -Nije vrijedno?
Nije vrijedno? Marc, izgubit ćeš sve. Razumiješ li?
Ako se ne vratimo, a Harrow uspije,
i svi ti ljudi umiru...
Ako Layla umre, to je na tebi.
Za sve ćeš ti biti kriv. -Ne, ne! Ne možeš!
Neću to učiniti! Neću to učiniti! Ne možeš me natjerati!
Ne možeš me natjerati!
Marc. Marc! Prestani!
Jesi li mi nešto ubrizgao?
Gledaš previše filmova.
Ne smijemo bez pristanka pacijentima davati sedative.
Ne u današnjim vremenima. Mislim, ne osim ako je apsolutno neophodno.
Marc, što si radio je tako teško.
Ponosan sam na tebe.
Ponovno proživljavanje takvih traumatskih sjećanja može biti bolno.
Izgledaju i osjećaju se tako stvarnima,
a ti radiš na tome satima.
Svaka čast. To je stvarno... Gledao si unutra,
duboko gledajući u sve trenutke koji sačinjavaju tebe.
Evo. Hajde, uzmi.
Da. Tako sam ponosan na tebe, Marc.
Sad samo ostani sa mnom na sekundu. Želim da ovo razmotriš.
Misliš li da si stvorio Stevena
da bi se sakrio od svih groznih stvari koje si učinio u svom životu,
ili misliš da je Steven stvorio Marca da kazni svijet
za ono što ti je majka učinila?
Znaš li?
Sjećaš li se?
Postoji samo jedan način da saznaš.
Morat ćeš se otvoriti Stevenu.
Ne može biti napretka bez razumijevanja.
Možeš li to učiniti? Možeš li se otvoriti Stevenu?
Ja ne... Ovo je moja soba.
Sjećam se nekih stvari, ali ovoga se ne sjećam.
Nije mama. To nije moja mama.
To nije moja mama. Nije moja mama.
Marc, otvori ova vrata. Odmah otvori ova vrata!
To nije moja mama.
Otvori vrata! -Nije moja mama. Nije moja mama.
Kvragu! Vidi u kakvom je stanju ovo mjesto.
Bolje to sredi prije nego što mama to vidi.
Marc, odmah otvori vrata!
"Kada je opasnost blizu, za Stevena Granta nema straha."
Izmislio si me. -Odmah otvori vrata!
Naučit ćeš slušati.
Zašto me tjeraš da to učinim? -Želim vidjeti što je uradila.
Želim vidjeti što je uradila. -Ti odvratni čovječe!
Ne moraš to gledati. To i jeste tvoja svrha.
Moja svrha? Svrha? Biti tvoja lopta za stres?
Cijelo vrijeme sam mislio da sam ja original,
ali ja sam samo nešto što si ti izmislio.
Moraš živjeti sretan, jednostavan, normalan život.
Razumiješ li? -Ali je sve to bila laž, zar ne? -Pa što?
Kakve to ima veze? Želiš li zapamtiti istinu?
Da si imao majku koja te je tukla? Koja te je mrzila?
Da ti je život pretvorila u pakao? -Lažeš. Samo me pokušavaš uznemiriti.
Ali moraš živjeti misleći da te voli.
Da je bila ljubazna. Da je još živa!
Što? O čemu ti to pričaš? Živa je.
Svaki dan razgovaram s njom. O čemu ti to pričaš?
Tata me je nazvao nakon svih ovih godina.
O njezinoj shivi, a ja to nisam mogao učiniti.
Ne, ovo je sve pogrešno. Ne, sve je ovo pogrešno.
Stevene, žao mi je. -Ne, ne.
Ne, ne. Ne, hvala. Ne. Pusti me van, pusti me van!
Smiri se. Sve je u redu. U redu je. -Pusti me van, pusti me van!
Bože! Žao mi je. Oprosti. Tako mi je žao.
Tu si mi dao pravi početak. Malo sam te oprao, zar ne?
Stevene?
Samo malo. Što je ovo? -Drago mi je što te opet vidim.
Što je ovo? Je li ovo neka vrsta testa?
Prepoznajem ovo mjesto. Što je ovo?
Stevene, ja sam tvoj doktor. Sjećaš se? -Ti si moj doktor?
Ovdje sam da ti pomognem. -Dr. Harrow, zar ne? -Tako je.
Pogledaj to. Pa...
Stvarno si uspio u svijetu, zar ne?
Počeo sam se brinuti da nećemo nikad više razgovarati.
To je tako čudno. Frizurica. Mali glupi brčići.
Poput Neda Flandersa.
Stevene... -Što Taweret sada namjerava?
To je moja krivica. Tražio sam od Marca da ti se otvori.
Je li dobio priliku razgovarati s tobom?
Da, pa on...
Lagao mi je. To je učinio.
I što osjećaš zato što ti je lagao?
Prevareno.
Ne, to je samo... Stevene, kad si prvi put došao ovdje,
bio sam zabrinut da nikad nećeš moći priznati Marca.
Kako to misliš da nismo...
Doveo sam nas ovdje?
Nakon što je tvoja majka umrla.
Ne govori to. To nije istina.
To nije istina! -Tako sam... moram... -I ti se smiješ? Ne želim to čuti.
Stevene, možda griješim. -Moja majka je živa.
Ako to opet kažeš, poludjet ću! Obećavam.
Sigurno griješim. Želiš li razgovarati s njom? Zašto da je ne nazovemo?
Nemaš njezin broj. -Da, imamo ga u arhivi.
Pričekaj, samo da pronađem Dylana. -Ne, nemoj to raditi.
Trebat će dvije sekunde. -Nemoj joj smetati.
Dylane. Da. Možeš li nazvati gđu Grant, molim te?
Ona provjerava svoje pozive. Neće odgovoriti.
Boji se prodavača na televiziji. -Htjet će razgovarati s tobom.
Siguran sam u to. Bira broj. -Nemoj to raditi.
U redu. Hvala ti. -Molim te, nemoj to raditi. -Zvoni.
Nemoj je gnjaviti, molim te.
Zdravo, gđo Grant. Da, ovo je dr. Harrow.
Steven je ovdje. Želio bi razgovarati s vama.
Stevene, želiš li razgovarati sa svojom majkom?
Moja mama...
Moja mama je mrtva.
Ne, ne. Neću to učiniti.
Neću ti pružiti to zadovoljstvo.
Žao mi je.
Što je? Gdje sam?
Kvragu, što...
Sranje! Ne opet.
Bok, mama. Jesi li dobro? Da...
Bi li vjerovala? Opet sam se potpuno izgubio.
Ne znam gdje sam. Kakva apsolutna zbunjola!
Ne, znam da sam to opet učinio, ali ne znam. Gledam niz ulicu...
Malo liči na Mayfair. Mislim...
Oni voze na krivoj strani ulice. Oprosti.
To je to. Mamina smrt i shiva prije dva mjeseca.
Ovo je bio trenutak kad su naši životi počeli krvariti jedan u drugi.
Milwaukee... Avenija Milwaukee? Zvuči li to poznato?
Nisam mogao...
Jednostavno se nisam mogao ponovno suočiti s tim.
Sve stvari koje sam radio... -Marc...
Sve one grozne stvari koje ti je rekla, pogriješila je. Nisi ti kriv.
Nisam ga trebao odvesti u špilju. Nisam trebao.
Bio si samo dijete.
Nisi ti kriv.
Osjećaš li to?
Mislim da smo upravo stali.
Vrata. Ozirisova vrata. Hajde. Požuri!
Taweret, što se događa?
Nikad nisam vidjela vrata tako blizu svijetu iznad.
Kako da ih otvorimo? -Žao mi je. Vaša vaga nije bila uravnotežena.
Našem putovanju došao je kraj. Ne mogu zaustaviti neizbježno.
Stvarno sam navijala za vas,
ali neuravnotežene duše Duata sada tražiti vaše.
Marc, ne izgledaju baš prijateljski. -Sakrij se. Sakrij se!
Gabon. New York, Dubai.
Pazi!
O, ne!
Taweret!
Ne!
Bože!
Marc, možeš to.
Ali, ako sam ja ti...
To znači da i ja mogu.
Šest!
Više volim kriket.
Ne! Ne! Marc, ne!
Stevene! Stevene!
Stevene!
-Ne, čekajte. Čekajte!
Čekajte! -Stevene! Trči! -Čekajte! -Čekaj, dolazi!
Zaustavi brod. Zaustavi brod! -Čekajte! Čekajte!
Bože! -Stevene! -Čekajte...
Ne, ne! Stevene!
Zaustavi brod! Zaustavi brod!
Tvoja vaga je uravnotežena.
PREUZETO SA: EXYUSUBS.COM ツ