‫"אוקיי‬
‫"מאמא קיי!‬
‫"הנה זה מתחיל, בואו לראות‬ ‫אחת, שתיים, שלוש וארבע לדרך יוצאות‬
‫"מאל-אס-קיי, לא משחקות‬ ‫אחיותיי וחברותיי הן הכי חזקות‬
‫"חכו ותראו, יש לנו כוחות‬ ‫אנחנו יכולות להגשים חלומות‬
‫"חברות, לכל דבר אנו מוכנות‬ ‫ואת האף שלנו לגמרי דוחפות‬
‫"איננו פוחדות מאף אחד‬ ‫ואת שמותינו תדעו מייד"‬
‫- זי -‬
‫- זה-מפזי -‬
‫- טמווה -‬
‫- טי-מלילו -‬
‫- מונדה -‬
‫- אם-קוזו -‬
‫- קומאנה -‬
‫- קיי-בונגו -‬
‫- צוות 4 המופלא -‬
‫- אתגר מונדה -‬
‫מאיפה צוות 4 הזה צץ?‬
‫אני חייב להשיג את השליטה במצב.‬
‫צריך להביא כוחות נוספים כדי לעצור אותן.‬
‫מונדה! באיזה תרגיל סיימנו‬ ‫במצעד של השנה שעברה?‬
‫את מתכוונת לגלגול הרגל הכפול. תסתכלו.‬
‫רק זכרו להתרכז לפני התחרות ו…‬
‫תרקדו!‬
‫יופי!‬
‫את חסרה לנו, מונדה.‬ ‫-גם אתן חסרות לי, בנות.‬
‫מונדה!‬
‫יש לך אימון שרביטניות?‬ ‫-כן. אימון. אני חייבת לזוז.‬
‫להתראות!‬
‫מי זה היה?‬ ‫-חברות מהעבר.‬
‫בואי לבלות עם החברות‬ ‫החדשות שלך. צוות טמווה והאחרות.‬
‫שלום, מאמא קיי.‬ ‫אנחנו בדיוק בדרך לחדר האימונים.‬
‫תישארו כאן.‬
‫אתן תפרקו את הטנדר בתור אימון היום.‬
‫אני יכולה לקבל אימון כזה גם בחווה שלנו.‬
‫אז את בטח ממש טובה בזה.‬
‫בנות, יש צרות באופק.‬
‫יום חדש, מתקפה חדשה.‬
‫לכן אתן חייבות לפקוח עין בכל מקום.‬
‫והכי חשוב,‬
‫תישארו ביחד.‬
‫כן, תתמכו זו בזו.‬
‫אתן חייבות להיות ערניות תמיד,‬ ‫במיוחד כשיש הרבה אנשים בסביבה.‬
‫כמו באירוע "פנו את הפסולת" שיהיה השבוע.‬ ‫-נכון!‬
‫אתן זוכרות כמה ערנית‬ ‫הייתה אשתו של ראש העיר בשנה שעברה?‬
‫שכחתי את זה.‬
‫מה קרה? מה מצחיק כל כך?‬
‫הנאום של ראש העיר סיקאזווה היה ארוך כל כך…‬
‫עד שגברת סיקאזווה נרדמה מאחוריו ו…‬
‫זה לא הצחיק אותך, מונדה?‬
‫רגע! את לא היית שם.‬
‫אבל את כאן עכשיו, מונדה.‬
‫את חלק מהצוות,‬
‫ומחר תופיעי עם השרביטניות, כן?‬
‫אני אתאמן הרבה הערב. אני בפיגור.‬
‫את תהיי נהדרת. טמווה ואני נהיה שם.‬
‫באמת? זה ממש יפה מצידכן…‬
‫כי משאית ההמבורגרים‬ ‫של "צ'ופ-צ'ופ" מגיעה לכאן מצ'ינגולה.‬
‫בזמן שאתן תחפשו המבורגרים,‬ ‫אני אתנדב בדוכן המחזור של מר סיבנדה.‬
‫אם ההמבורגר החריף‬ ‫לא ימס את הקיבה של טמווה, נעזור לך.‬
‫קודם המבורגר, אחר כך מחזור.‬
‫תמיכה היא כיסא עם ארבע רגליים.‬
‫כדי לשאת את המשא,‬ ‫כל הרגליים צריכות להיות שם.‬
‫רגע, זה היה מין לקח?‬
‫אתה שם, תרים את הפסולת שלך!‬
‫אם אתפוס אותך, אני אזרוק אותך לפח!‬
‫תודה, ילדה.‬
‫את לא אלרגית לפחי אשפה, כמוהו.‬
‫על לא דבר, מר סיבנדה.‬
‫"זה לא הצחיק אותך? רגע! את לא היית שם."‬
‫טוב, זה באמת מצחיק.‬
‫מה זה, אחות שלי?‬
‫אני זוכרת את זה.‬ ‫-את מכינה שומבו יה מוזיאולי?‬
‫אם החשמל לא ייפסק באמצע הבישול.‬
‫טעם של הבית.‬
‫כל כך אהבתי‬ ‫לאכול את זה אחרי אימון השרביטניות.‬
‫את זוכרת איך אכלנו בחוץ, ליד עץ המנגו?‬
‫צופות בשקיעה.‬
‫מקשיבות לסיפורים של נדאטה.‬
‫תרים את האשפה שזרקת, או שאני…‬ ‫-ועכשיו יש לנו את הצעקות של מר סיבנדה.‬
‫זה שונה קצת.‬
‫את כל כך מתגעגעת הביתה?‬
‫אני מתגעגעת לאימא,‬ ‫ולנדאטה, ולחברים ולבדיחות מאז.‬
‫כאן אני רק הילדה‬ ‫שלא שמעה את גברת סיקאזווה נוחרת.‬
‫הם רצו שתעברי לכאן‬ ‫כדי שתלכי לבית ספר טוב יותר.‬
‫אני יודעת. אבל זאת תחושה לא נעימה,‬
‫להיות החדשה, לא חלק מהחבורה.‬
‫אבל את מוצאת‬ ‫חברים חדשים ויוצרת זיכרונות חדשים.‬
‫חכי קצת ועד מהרה תרגישי בלוסאקה כמו בבית.‬
‫כדאי שאתחיל להכין‬ ‫את ארוחת הערב לפני פריקת העומס.‬
‫אני יכולה להמשיך להתאמן?‬ ‫-מה?‬
‫התאמנת במשך כל השבוע.‬
‫עם צוות 4. כלומר, עם צוות השרביטניות 4.‬
‫אני צריכה להתאמן עוד.‬ ‫יש לי הופעת סולו מחר.‬
‫תפסיקי לדאוג, מונדה.‬ ‫תרקדי בדיוק כמו שאימא לימדה אותך.‬
‫כן.‬ ‫-כן!‬
‫אני אהיה שם ואעודד אותך.‬
‫גם מר מאגדזי יהיה שם?‬
‫אוי, כבר לא יהיה שומבו יה מוזיאולי.‬
‫מונדה, את בסדר?‬
‫אחות שלי, אני חוששת.‬ ‫יש לי פרפרים אפילו בבהונות.‬
‫מונדה, קטן עלייך. את זוכרת?‬
‫אחות שלי, נראה לי‬ ‫שמר מאגדזי התלהב מהריקוד שלך.‬
‫תודה, מר סיבנדה.‬
‫מונדה! אני לא השעון המעורר שלך, הבנת?‬
‫כפי שאמרתי, כולנו צריכות‬ ‫להתמקד ולגרום לי להיראות טוב.‬
‫זה הרגע הגדול שלך, חדשה. אל תפשלי.‬
‫אז ראשית אני אנאם ואז…‬
‫בלי נאום. אתה כאן כדי להודות למר מאגדזי‬ ‫על כך שהוא מספק את הגנרטורים לאירוע.‬
‫ומי יודה לי?‬ ‫-לא אני. אני רק מפקח על התלמידים שלי.‬
‫אני יכול. ועל מה אתה רוצה‬ ‫שאודה לך היום, מר סיקאזווה?‬
‫אני… תראה…‬
‫לא חשוב.‬
‫אני צריך להודות לך, גברת ואמונימה.‬
‫אנחנו יודעים מיהו המוח האמיתי כאן.‬
‫בבקשה, קרא לי ליקאנדו.‬ ‫ואני רק מבצעת את עבודתי.‬
‫את מבצעת אותה היטב, ליקאנדו.‬
‫אדוני ראש העיר!‬
‫מר סיבנדה. כמה פעמים אני צריך לומר לך‬ ‫שתוכנית התברואה שלך לא מעניינת אותנו?‬
‫יש זבל בכל פינת רחוב. תקשיב לי, בבקשה.‬
‫מר סיבנדה, תפסיק להפריע לי.‬ ‫אני חייב להתמקד בנאום הגדול שלי.‬
‫לא, אדוני ראש העיר. אין נאום.‬
‫טוב לראות אזרחים כמוך,‬ ‫שהסביבה שלנו חשובה להם כל כך.‬
‫הדיבורים של ראש העיר המושחת שלנו‬ ‫הם זבל, וכעת לוסאקה גדושה בזבל.‬
‫צריך לגרום לו לראות את האסון שיצר.‬
‫איפה נעימת הכניסה שלי?‬
‫תודה שאתם מצטרפים אלינו‬ ‫כדי לעזור לנקות את לוסאקה.‬
‫בנוסף, תודה מיוחדת למר מאגדזי,‬ ‫שמספק חשמל במיוחד לאירוע הזה.‬
‫טוב, איפה המשקפיים שלי?‬
‫אה, הנה הם.‬
‫שלוש מאות גרם‬ ‫של שומבו, עוף, ושלוש עגבניות.‬
‫ראש העיר סיקאזווה, תודה לך שבאת היום ו…‬
‫עדכנת אותנו שנגמרו לך העגבניות.‬
‫תודה, מר נקוואשי,‬
‫על שאתה מארח השנה את אירוע‬ ‫"פנו את הפסולת" בחטיבת הביניים קאמיג'י.‬
‫אנשים שלי. אנשים נפלאים שלי.‬
‫אני רוצה להודות לכם מכל ליבי,‬
‫לכולכם, אנשים דגולים,‬
‫שעומדים בכל פינה, בכל רחוב, על הגגות,‬
‫וקוראים בקול אחד,‬
‫"לוסאקה לא תסכים לפסולת!"‬ ‫-לוסאקה לא תסכים לפסולת!‬
‫ראש העיר סיקאזווה הוא פסולת!‬
‫לא כל פסולת היא חסרת שימוש.‬
‫תודה.‬ ‫-יש פסולת שאפשר למחזר.‬
‫לא את ראש העיר שלנו! תזרקו אותו לפח!‬
‫תזרקו אותו לפח!‬ ‫-תזרקו אותו לפח!‬
‫בסדר.‬
‫תזרקו אותו לפח!‬
‫בואו נפתח את אירועי הערב‬ ‫בתשואות חזקות וגאות‬
‫לקבוצת השרביטניות‬ ‫של חטיבת הביניים קאמיג'י, "אבני החן"!‬
‫כמה זבל. אנשים אינם חושבים‬ ‫על כדור הארץ, שמאכיל אותם.‬
‫אנשים משליכים פסולת‬ ‫בכל לוסאקה ואיש אינו עושה דבר בעניין.‬
‫לא התושבים ולא ראש העיר.‬
‫ראש העיר? הוא לא מקשיב אף פעם.‬
‫אז מישהו צריך לגרום לו להקשיב.‬ ‫עד כמה לוסאקה חשובה לך?‬
‫מה אתה מוכן לעשות כדי להציל את העיר שלך?‬
‫כל דבר. מי אתה?‬
‫ידיד.‬
‫"עשו את אתגר מונדה…"‬
‫אחות שלי, מה שקרה אתמול הוא נחלת העבר.‬
‫ליקאנדו, כל הפוסטים האלה הועלו היום.‬
‫זה לא היה קורה בעיר שלנו.‬
‫זה לא נורא כפי שאת חושבת.‬
‫נסי ליהנות מהיום הזה, טוב?‬
‫הנה מונדה. עשו את אתגר מונדה.‬
‫היי, הנה מונדה.‬
‫"עשו את אתגר מונדה…"‬
‫מונדה, את בסדר?‬
‫התקשרתי אלייך ולא הגבת.‬ ‫-גם לא למסרונים שלי.‬
‫גם לא למם שלי.‬
‫זה היה ממך? זה כל כך מביך.‬
‫אל תילחצי, מונדה. זה לא הגיע‬ ‫אפילו למיליון צפיות בזמביה-סטרים.‬
‫אבל זה עוד יגיע! זה פשוט ענק.‬
‫הממים שלך הם גברת סיקאזווה הנוחרת החדשה!‬
‫מונדה ואמונימה.‬
‫בואי איתי, בבקשה.‬
‫התעלול שעשית אתמול בערב? ממש לא צפוי.‬
‫אדוני המנהל, אני מבטיחה לך שאני לא…‬
‫התקשורת, הקהילה, דעתו של כל בית הספר‬ ‫מוסחת מ"אתגר מונדה" הטיפשי שיצרת.‬
‫אני מצטערת, מר נקוואשי.‬ ‫-אני בטוח בזה.‬
‫ציפיתי ממך ליותר,‬ ‫לפי התעודות שקיבלתי מבית הספר הקודם שלך.‬
‫בית הספר הקודם…‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫שמעי עצה, גברת ואמונימה.‬ ‫שמרי על מרחק מהחברות האלו שלך.‬
‫בפרט מהקטנה. טיפוס שלילי.‬
‫תראו, הנה מונדה.‬
‫"עשו את אתגר מונדה…"‬
‫"עשו את אתגר מונדה!"‬
‫נמאס לי ליצור זיכרונות חדשים.‬
‫חכי, מונדה!‬ ‫אנחנו צחקנו על טמווה, לא עלייך.‬
‫מונדה?‬
‫את כאן?‬
‫ביסוני. ראית את מונדה?‬
‫הייתי עסוקה. קראתי. על מה כל הצעקות?‬
‫מונדה יצאה מבית הספר בסערה‬ ‫ואמרה שהיא הולכת הביתה.‬
‫אבל כשהלכנו לבדוק, היא לא הייתה שם.‬
‫נראה לי שפישלנו בגדול. לא תמכנו בה.‬
‫מה אמרתי לכן על הרגליים?‬
‫תתמכו זו בזו.‬
‫לכו למצוא את החברה שלכן וטפלו בזה.‬
‫כן, מאמא קיי.‬
‫צריך מילון בשביל הפתגמים של מאמא קיי.‬
‫"עשו את אתגר מונדה…"‬
‫ילדה שלי, את יוצאת למסע חדש?‬
‫אני?‬
‫יצאתי, אבל כעת אחזור למקום שממנו באתי.‬ ‫-למה?‬
‫באתי כדי להשיג עתיד טוב יותר,‬ ‫אבל הוא התגלה כערמת פסולת גדולה אחת.‬
‫אל תוותרי כל כך מהר.‬
‫יש ערך בכל דבר.‬
‫אפילו בדברים שאנחנו זורקים לפח.‬
‫אתה נשמע כמו אישה שאני מכירה.‬
‫תודה, תרנגול. אתה חכם מאוד.‬
‫מוזר.‬
‫אני חייבת ללכת.‬ ‫שמור על עצמך, תרנגול. אני חייבת לקרוא…‬
‫לא. אני לא אקרא לבנות.‬ ‫אני יכולה להסתדר בעצמי.‬
‫בנות, יש מתקפה‬ ‫בקצה לוסאקה, ומונדה נמצאת שם.‬
‫היא חוזרת לביתה מהעבר! ועוזבת את לוסאקה!‬
‫היא נאבקת לבדה. אנחנו חייבות לעזור לה!‬ ‫-הכיסא נשבר!‬
‫צוות 4 לא בנוי משלוש רגליים!‬
‫כשהאצבעות שלכן מתאחדות,‬ ‫הן הופכות לאגרוף רב עוצמה.‬
‫תהיו אגרוף.‬
‫אנחנו אגרוף, או כיסא?‬
‫מה?‬
‫ראש העיר סיקאזווה,‬ ‫הגיע הזמן לזרוק את הפסולת לפח.‬
‫עצור!‬
‫אתה התעלמת מהפסולת של לוסאקה.‬
‫איש אינו יכול להתעלם עכשיו.‬
‫היכנס פנימה. ראש העיר. אני אטפל בזה.‬
‫אתה מלכלך את העיר.‬
‫את מוכנה לקצת פסולת?‬
‫מי שאינו מסוגל לסבול‬ ‫את הזבל, צריך לצאת מהמזבלה!‬
‫לא, איש האשפה. אנחנו נשליך אותך לפח.‬
‫פישלתי, אם-קוזו.‬
‫לא הייתי צריכה ליצור את האתגר ההוא.‬ ‫-היינו צריכות להבין שאת מתגעגעת הביתה.‬
‫ולעמוד לצידך. אנחנו ממש מצטערות.‬
‫אבל אנחנו נהיה‬ ‫לצידך תמיד, החל מכאן ועכשיו.‬
‫אנחנו החבורה שלך. אנחנו צוות 4!‬
‫בואי להיות ריהוט ביחד איתנו!‬
‫זאת התמיכה שדיברתי עליה.‬
‫תודה, בנות. תודה.‬
‫עכשיו ניפטר מהפסולת הזאת.‬
‫קיי-בונגו!‬ ‫-אני מחפשת איך לעצור אותו!‬
‫קיי-בונגו, כבר מצאת משהו?‬ ‫-הוא משתמש בכוח שמזיז מתכת.‬
‫מגנטים! הוא משתמש‬ ‫במגנטים כדי להזיז את האשפה.‬
‫צריך להשתמש בחפצים לא מתכתיים‬ ‫כדי לחדור מבעד לשדה המגנטי שלו.‬
‫איזה זבל!‬
‫יופי! פלסטיק או גומי,‬ ‫כדי שנוכל לחסום את מקור האנרגייה שלו.‬
‫אבל איפה נמצא מספיק דברים?‬
‫יש ערך בכל דבר.‬ ‫אפילו בדברים שאנחנו זורקים לפח.‬
‫כן! בואי נלך לאסוף אשפה, זה-מפזי.‬ ‫-איש הזבל יקבל את ההופעה של החיים שלו.‬
‫מר סיבנדה?‬ ‫-איש הזבל הוא איש הזבל?‬
‫איך לא קלטתי את זה?‬
‫מה קורה? איפה אני?‬
‫אתה פיזרת פסולת בעיר. אתה לא זוכר?‬
‫אני? פיזרתי פסולת?‬
‫לא!‬
‫הדבר האחרון שאני זוכר‬ ‫הוא שניקיתי אחרי אירוע המחזור.‬
‫מישהו התעסק לו בראש.‬
‫הכול יהיה בסדר, מר סיבנדה.‬
‫נכון, אבל כדאי שתדע‬ ‫שתצטרך לעזור לנו למחזר כל מה שיש פה, דוד.‬
‫ברוכים הבאים לטקס הסיום‬ ‫של אירוע "פנו את הפסולת"!‬
‫השבוע נחלנו הצלחה רבה מאוד,‬ ‫תודות לאזרחים האכפתיים שלנו.‬
‫רק אנו יכולים להציל את העולם!‬
‫נכון! אזרחים נלהבים, כמו מר סיבנדה.‬
‫טוב, בואו נמשיך בחגיגה.‬
‫אוי, לא. לא שוב.‬
‫כן, מונדה! זאת אחותי.‬
‫קדימה, מונדה!‬
‫זאת החבורה שלי.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬