Kjære Mr. Killion,
det er veldig viktig for meg å ta med på plaketten
de som hjalp til med unnfangelsen av Louise Brown, den første IVF-babyen.
Dette gjelder særlig Jean Purdy,
som reiste til Oldham sammen med meg i de ti årene,
og som bidro like mye som oss til prosjektet.
Jeg var biologen,
Patrick var fødselslegen,
og Jean...
Vel, uten henne ville ikke noe av dette vært mulig.
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
Pass opp!
Søren.
MAI 1968
Det gjelder et intervju med dr. Edwards.
Han er midt i et eksperiment. Du kan parkere deg der inne.
Det er snilt. Jeg liker parkering.
Bare...
Skal jeg flytte noe?
Kan jeg tørke skoen min på radiatoren?
Jeg ser du har forsket på dr. Edwards.
- Hans arbeid med pattedyrs utvikling er... - Ekstraordinært, ja.
Om du misliker føtter uten sko, se bort.
Jeg har et hull i strømpebuksen. Tåen min vises.
To tær.
Jeg skal si at du er her.
Ja, jeg skjønner. Ja.
Neste kandidat er her, Bob.
Pokker ta. Stopp, alle sammen.
Sylvia har rømt, jeg hadde nettopp gjort henne gravid.
Herregud, Bob.
Forsiktig med hvor dere står. Hun er verdt mer enn skoene deres.
Sylvia!
- Sylvia! - Hun er der!
- Hvor? Jeg ser henne ikke. - Der. Under bordet!
Å, Sylvia. Jeg vet du er opprørt over Pattys fødsel.
- Kom igjen. - Det vil skje for deg også, Sylvia.
Jeg må bare gjøre noen justeringer.
Hører jeg oppstyr, kan jeg ikke holde meg unna.
- Hvem er du? - Jean Purdy.
Jeg er her om stillingen som labsjef.
- Du har bare én sko. - Den andre varmer seg på kontoret ditt.
- Hva er hemmeligheten din for å fange mus? - Rene hender og tålmodighet. Og din?
Jeg tror jeg har tilbudt deg en jobb.
Du vet ikke hva jeg kan. Om mitt arbeid som sykepleier og forsker.
Doktorgradsstudentene mine er gode til å velge toppsøkerne. Kan du kjøre?
Jeg er utdannet sykepleier ved Addenbrooke sykehus.
Jeg har jobbet på Southampton sykehus.
Sist var jeg på Papworth og studerte vevsavvisning.
Bra. 08:00. Ikke vær sen. Vi må nå en fødselslege.
Arun, få Sylvia tilbake i buret. Takk.
Patrick Steptoe har nettopp utgitt en guide til kikkhullskirurgi.
Det medisinske forskningsrådet hater ham, men med hans evner innen kikkhullskirurgi,
blir han et flott medlem av teamet.
Ja, teamet du ikke har forklart for meg.
Vi skal kurere barnløshet. Vi skal hjelpe til med å lage babyer.
Jeg sjokkerte deg.
Jeg visste om interessen for reproduksjon...
Fantastisk. Det blir fantastisk!
Hvis eggstokkene kunne bli inspisert på forhånd...
Takk.
...ville vi bli advart om endometriose.
Vi kunne se antall voksende egg.
Problemet er at vi ikke har en metode for å gjøre det.
Kikkhullsmetoden.
Så det jeg vil fremme i dag,
er utviklingen av en ny laparotomi, en med evnen til å...
Kikkhullsmetoden er bedre.
Eneste måte å se eggstokkene på
og komme til kilden til endometriose, er med en laparotomi.
En åpning av buken med et stort kutt her eller her.
- Tull. Du tar feil. - Dette er en forelesning, ikke et møte.
Han sløser tid på udugelig vitenskap.
Dette er The Royal Society, sir.
Litt respekt for min udugelige vitenskap er på sin plass.
Kikkhullsmetoden lar meg se eggstokker, eggledere og forplantningskanalen
uten å måtte lage noe mer enn veldig små snitt.
Kikkhullsmetoden er svært farlig.
Din såkalte kirurgi innebærer å rote rundt i det ukjente
uten hensyn til pasient eller sykdom.
Dette er ikke din forelesning.
Jeg vet det. Beklager. Tilgi meg.
Men kan jeg få lov til å bevise poenget mitt
med noen lysbilder som jeg tilfeldigvis har med meg?
- Mr. Steptoe. Bob Edwards. - Ja?
Jeg ringte for noen måneder siden.
Jeg kan ikke ventes å huske hver telefonsamtale.
Om jeg kan få et øyeblikk, vil jeg gjerne høre om kikkhullskirurgi.
Jeg er opptatt.
Med å snakke med de som forviste deg til Oldham? De hater deg.
Jean Purdy. Hun skal drive laben vår.
Ja vel? Lykke til, begge to.
Ditt utstyr gir oss tilgang til eggstokker med minst mulig inngripen.
Oldham er et supert sykehus, og det var ikke noe ledig i London.
Rart at det var noe ledig til dine kollegaer som de likte.
Har du studert meg?
Nei, det har jeg. Hun gjentar det for å få deg til å høre på meg.
En merkelig strategi, Jean.
Hva med varmeproblemet?
Hvilket varmeproblem?
Jeg må tilbake til Oldham. Jeg er sen til 15:25-toget. Skriv til meg.
15:25? Da har vi en drøy halvtime. Vi går med deg.
Kikkhullsmetoden fordrer en lyskilde.
Ellers roter du rundt i mørket.
Pærer er varme. Hvordan unngå å brenne kvinnene innvendig?
Vesttyskere har et laparoskop der lyset ledes fra en speillampe.
- Ingen pærer, ingen brenning. - Jeg sa han var genial.
Vesttyskerne, ja.
Vi har samme mål. Vi vil se på infertilitet.
Forskningen din har grenser, som vår.
Hva er mine grenser?
Du har nettopp utviklet en prosedyre for å plassere sæd i egglederen.
- Hvor har du lest det? - Du vil ikke lykkes.
Fordi sæd ikke kan oppføre seg.
Men tenk om vi kunne plassere et befruktet egg i den egglederen.
Du fjerner et egg med ditt utstyr og din kunnskap.
Vi får det, og befrukter det utenfor kroppen
med vårt utstyr og vår kunnskap,
og du setter det inn igjen.
Sjansene for en vellykket graviditet er enorme.
Å befrukte et egg utenfor kroppen... Tror du du kan gjøre det?
Jeg har ikke lysbilder, men jeg nærmer meg.
Takk.
...til toget 17:35...
Du underviser på Cambridge, hva, dr. Edwards?
- Ja. - Mitt kliniske materiale er i Oldham.
Cambridge er 320 kilometer unna.
I starten rigger vi oss til hos deg. Det er bare fire timer dit.
Etter hvert får vi penger fra Forskningsrådet
og flytter deg sørover. Om du vil flyttes sørover, da.
Jeg kan overtales.
Vi trenger kvinner som er villige til å bidra med eggstokkvev.
Jeg har hysterektomipasienter som,
om jeg forklarte dette, kanskje vil hjelpe oss.
Han har ikke bare evnene, men også kontaktene.
Dere vet at vi vil brennes på bålet? Av kirken, myndighetene og verden.
De vil forene seg mot oss.
Men vi har mødrene. Mødrene vil støtte oss.
Hvis jeg ikke drar nå, rekker jeg ikke 17:25-toget og kommer aldri hjem.
Bob. Jean.
Er du med?
Du er med, ikke sant?
Vi snakkes snart, håper jeg.
Veldig bra, Jean. Veldig bra.
Stikkene om Oldham, veldig nyttige.
Du er virkelig umulig, hva?
Vi gjør det umulige mulig, Jean. Du skal få se.
Kom an, mamma. Pastor Paulson blir sur om vi ikke er der 30 minutter før tiden.
Kom igjen, da.
Så treg du er.
- Hold ryggen rett. - Jeg luter ikke.
Det gjør du. Du viser ikke ditt beste.
Ja. Vil du ha en kake med glasur, eller kanskje en scone?
Hva med meg? Ville han likt meg? Jeg smaker godt, spesielt med smør.
Som du snakker!
Jeg snakker som du gjør etter noen glass med rom.
Du vet at det stemmer.
Vent litt. Jeg har porselenet ditt.
Som dere tar vare på meg.
Vi må ta vare på deg. Du ser tynn ut.
Fruktkaken min.
Ekstra glaserte kirsebær til deg.
Fin gudstjeneste. Jeg elsket prekenen.
- Takk, Jean. - Pastor.
Rom, du liksom.
Jeg har det bra, mamma.
Alt dette, kirken, det betyr noe, men endelig føler jeg livet endre seg,
og jeg liker det.
Men du trenger ikke å gå lutrygget.
Først prøvde vi mus. Så kaniner. Jeg testet til og med en vill hare.
De mest fruktbare av alle,
men i bur blir de ikke kåte over verken kjærlighet eller godteri.
Du har sikkert prøvd begge.
Musene har båret frukter. Kaninene også.
Og nylig, med Barry Bavister, har vi...
Barry Bavister? Det høres oppdiktet ut.
En doktorgradsstudent som jobber med meg.
Han brukte et helt år på å høste hamsteregg.
Så la han dem i petriskåler med en ny væske,
veldig basisk, fylt med bikarbonat. Med den har han hatt enorm suksess.
Han høster og bader egg i basisk væske og hamstersæd?
Så setter han dem inn,
og plutselig har vi en hel haug med hamsterbarn.
Så alt dette hviler på håpet om at menneskekvinner er som hamstere,
og at Barrys serum fungerer for dem også?
Den edle gnageren viser vei.
Bare 84 kilometer til Manchester,
så 13 til til Oldham. Vi er nesten fremme.
Og du er som en skolegutt på første skoledag.
Det er fordi det er min første skoledag.
OLDHAM OG OMLAND SYKEHUS
Det står at Kershaws er på baksiden.
KERSHAWS SYKEHUS
Portør til hovedinngangen, takk.
Er det fukt?
Det er ikke fukt. Det regnet nylig. Og hvem er så dere?
- Det er dr. Edwards, jeg er Jean Purdy. - Ja, Mr. Steptoe fortalte meg om dere.
Jeg er bestyrerinnen. Dere trenger visst en lab.
Denne veien.
Jeg tenkte dette kunne duge.
Ser perfekt ut.
Fantastisk.
Unnskyld meg...
JANUAR 1969
Nålen går inn i eggstokken.
Forsiktig aspirasjon, takk.
En bra follikkel med forhåpentligvis ett bra egg.
Står de klare?
Han står rett utenfor døren, Mr. Steptoe.
- Vi har én follikkel. - Bra.
La oss finne egget, dyppe det i Barrys magiske væske
og tilsette sæden.
Vent.
Hva? Hvorfor?
Det er bare første gang.
Første av mange.
Vi har egget.
Bra.
Jeg forstår fortsatt ikke at dere har noe å skryte av.
Vi har ingenting å skryte av.
Så hvorfor publisere i et vitenskapelig tidsskrift som Nature?
Fordi vi nesten har noe.
Vi er sikre på at vi snart kan jobbe med kvinner.
- For en måte å si "kvinner" på. - Hva er galt med den?
Jeg er helt enig.
Du ville sagt "mus" på samme måte.
- Jeg liker mus. - Mye mer enn du liker kvinner.
- Nesten like mye. - Får jeg minne deg på alle døtrene dine?
Jeg er sikker på at jeg har flere mus enn døtre.
Jeg tar den.
Takk, jenta mi.
Bare to viser pronuklei.
To av 56. Under fire prosent. Dette er fra din egen publikasjon.
Atten viste tegn på befruktning.
Det er når man jobber med donerte egg fra hysterektomipasienter.
Når vi starter å jobbe med kvinnene, vil...
Hun sier "kvinner" som ham.
...resultatene bli utrolige, håper vi.
Ikke bli fornærmet, Jean.
Maggie kritiserer meg alltid.
Jeg påpeker bare at du ser ut til å foretrekke å skrive
fremfor å utøve god vitenskap.
En mann vil snakke med deg om vinduene, pappa.
Vinduene?
Jeg vil ha.
Kom igjen, Maggie. Du kan dette.
Du skriver, du lover mer,
og når de blir pirret, ta det til Forskningsrådet.
Slik får de støtte til å forlate det hersens Oldham.
Hvis Kershaws er så ille, burde de bare ta hintet og gi opp.
Jævla idioter.
- Hva skjer, Bob? - Hvem var det?
Det var Mirror.
De lurte på om jeg var dr. Frankenstein eller ikke.
Han sa det handlet om vinduene.
Bob, du får ekstra vaniljekrem hvis du setter deg.
Du skremmer barna.
Han er vant til råtten frukt, at etablissementet hater ham.
- Jeg tror han liker det litt. - Vil han bli bakvasket?
Jeg tror an anser det som en del av rollen.
Å ta kampen for forskning på reproduksjon, for mødre og kvinner og sånn.
Her bor jeg.
Skal jeg bli med inn?
Inn?
Jeg mener, jeg er tiltrukket av deg, om det er gjensidig.
Jeg håper du er det. Jeg vet ikke.
Beklager.
Det går fint.
Verdt å spørre, håper jeg? Ingen skade skjedd?
Nei da, jeg er smigret.
Supert. Farvel, da.
Om du lover å ikke bli knyttet til meg, kan vi ha sex.
Ja. Definitivt.
- Jeg lover. - Bra.
PASIENTKOHORT A
Dette vil neppe forårsake skade,
men jeg tror heller ikke at det vil gi dere en baby.
Hva for noe?
Jeg tror ikke det er stor sjanse for suksess. Det må dere vite.
Så... Jeg forstår ikke. Hvorfor skal vi gjøre det?
Fordi det kan bety at andre kan få barn.
Jeg kan leve i håpet, ikke sant? Kan jeg tro at jeg har en sjanse?
Det er nok usannsynlig, men...
Jeg vil bare ha en baby.
Du er liksom sykepleier.
Jeg jobber med forskning, mamma. Har gjort det en stund.
Folk er syke. Du gjør dem bedre.
Bob sier infertilitet er et medisinsk problem.
Lage babyer i prøverør?
Lage babyer til mødre som trenger dem.
"Isak ba til Herren på vegne av sin kone fordi hun var ufruktbar.
Herren svarte ham, og hans kone, Rebecca, ble med barn."
Første Mosebok, kapittel 25, vers 21.
Så bønn er svaret?
La den trekke.
Jean, du er ung. Du forstår ikke, men du kan ikke leke Gud med dette.
Hva synes du om briller og gebiss?
Skal folk heller være blinde eller bare måtte spise suppe?
Det er det Gud vil, hva?
- Bob sier... - Å, Bob sier.
Bob sier!
- Han har en måte å si ting på. - Så er det den andre.
Han utfører aborter.
Kirurgen deres, Steptoe. Det står i avisen.
Du visste vel ikke det?
Han spiller både Gud og djevelen.
PRØVERØR-HELVETE
- Det er lovlig nå. - Det gjør det ikke rett.
Jeg gjennomfører ikke aborter, og jeg er stolt over det jeg gjør.
Gudskjelov.
La oss håpe at du har nok stolthet for oss begge,
for jeg har bare fortvilelse akkurat nå.
Om du kunne høre hvordan jeg har skrytt av deg.
Alle kvalifikasjonene dine. Og dette er det du gjør med dem?
Denne synden?
Jeg hjelper folk.
Pastor Paulson har bedt om at du ikke kommer i kirken.
Det er ikke opp til ham.
Han snakker, sognepresten vår,
på vegne av mange mennesker.
Og Jean...
...du kan ikke komme hit mer.
Det kan du ikke mene.
Hvis du velger dette over meg...
...så gjør jeg absolutt det.
Poenget er at "dette" ikke ber meg velge. Det gjør du.
Fra forskning på rotter og mus,
insisterer noen vitenskapsfolk på en større sjanse for misdannelser
når befruktningen finner sted utenfor kroppen.
Men Edwards og Steptoe sier den nyeste forskningen
ikke har gitt noen beviser for misdannelser.
Takk.
Pølsen.
Over 5000 år gammel.
De har funnet rester i egyptiske graver.
De pleide å stappe kjøttrester inn i kutarmer.
Du vet at jeg ikke takler stillhet?
Så lær deg å takle det.
Ok. Jeg tror det er alle.
Dere må møte opp på Kershaws hver dag for å få hormoninjeksjonene.
De stimulerer eggproduksjonen.
Når den er stimulert, høster vi eggene og tilsetter mennenes sæd.
Hvis befruktning skjer, implanterer vi embryoet i dere.
Si fra om dere har spørsmål.
Kathy Gibson.
Du er først.
Du skal få en sprøyte i rumpa i dag,
så dra ned skjørt og strømpebukse og len deg over senga.
Ok.
Enten er du med oss eller ikke.
Ikke i dag, Muriel.
Er det en gutt, la ham stå ved døra. Er det penger, kanskje vi kan hjelpe.
- Er det mer alvorlig, er vi på et sykehus. - Jeg vil ikke ha en preken nå, Muriel.
Bestyrerinne.
Jeg er bestyrerinnen.
For deg er det kanskje bare en tittel, men for meg betyr den alt.
Jeg visste ikke at dere utførte aborter, bestyrerinne.
Jeg er kristen. Moren min ville...
De andre overlegene nekter.
Så Mr. Steptoe må utføre alle.
Men han må jo ikke.
Vet du hvor mange jenter som kommer med ødelagte innvoller
fordi de har gått til en lekmann?
Regnet ikke med det.
Trodde vi var her for å lage babyer.
Vel, du tar feil.
Vi er her for å gi kvinner valgmuligheter.
Alle valgmuligheter.
Det er alt som betyr noe for meg, og det burde være det samme for deg.
Så ta deg sammen.
Ta imot den kontroversielle biologen dr. Robert Edwards.
Dr. Edwards, hva synes du om professor Watsons påstand
om at det du gjør her, er ekstremt farlig?
At det fører til en fremtid der mennesker fremstilles?
Det høres ut som om vi lager pølser.
Dette er en av våre ledende forskere,
som, med DNA, gjorde en av vår tids viktigste oppdagelser,
mens du, med all respekt,
har lovet mye, men levert svært lite.
Jeg avviser ikke James Watson eller hans prestasjoner.
Er dette bare for å lage bråk? Vil du bare ha oppmerksomhet?
Nei. Tenk på briller eller gebiss. Det er det vi...
Jævla briller.
Mamma, det er meg.
Jeg tok med sånn sylteagurk som du liker.
Jeg setter den ved døra.
Det er en grense for hva du burde utsette deg for.
- Bob utsetter seg også for det. - Bob er spesielt tykkhudet.
Ugjennomtrengelig for...
Vel, mange ting.
Og han har støtte. Det er ikke bare deg.
Ruth er også forsker, og så er det...
Jeg jobber med blod.
Jeg jobber med blod med Bob. Det kan bli gjennombruddet hans.
IVF kan mislykkes. Hva ville du synes om...
Om hva dette har kostet deg?
Jeg er forpliktet.
Og det er fantastisk.
Men du er også en datter, og...
Så er det meg.
Kan vi spille, og snakke om dette en annen dag?
- Håper jeg får poeng for å prøve. - Du får alltid poeng for å prøve, Arun.
Jeg vinner visst.
Ja, jeg ser det.
- Du tok meg på fersken. - Vil du ha noe?
Nei.
Jeg bare lukket øynene midlertidig.
Patrick.
Du
sliter deg vel ikke ut med alt dette? Det...
Jeg er ikke utslitt.
At du våger.
Du lovet meg en fin pensjonisttilværelse.
Full av god vin og ferier.
Ikke slit deg ut før vi kommer dit, ok?
Sitt hos meg.
Kom.
Jeg gleder meg også til det.
Men dette,
det vi gjør...
Det betyr noe.
Dust.
Har du vurdert å øke karbondioksidnivået?
Når vi dyrker oocyttene?
Du er på fem prosent. Er det verdt å prøve åtte prosent?
Jeg liker det. Det kan vi.
Tror du enda på Barry Bavisters vidunderoppløsning?
- Jeg tror på alle andre enn meg selv. - Du var flink.
Pølser.
Jeg kunne ha gjort det bedre enn jævla pølser.
Du var flink.
Jeg bare... Dette...
Dette er...
De vil at jeg skal lede. Jeg bare...
Jeg må bare lede.
FRANKENSTEIN BOR HER
Neil Robinson.
Hei. John Graham.
Peter Walker.
Takk.
Pokker.
Jeg føler meg som kveg.
Hva behager?
Det er ikke Mr. Steptoes feil.
Han er travel. Han er snill når du har oppmerksomheten hans.
Men når vi kommer hit, ikke vondt ment,
virker du ikke så glad ut for å se oss.
Gjør jeg ikke?
Og du ser mye på rumpa mi
når du ser ulykkelig ut.
Jean, er du her inne?
Jean?
Bob, dette er dametoalettet.
Jeg vet det. Beklager. Det er bare
noe du må se.
Det er vakkert.
- Samme hva som skjer med deg... - Ingenting skjer med meg.
Hvor mange celler er det?
Sytti menneskeceller som vokser utenfor livmoren i ett embryo.
Fase én er fullført.
Vi kan få midler nå. Ingen flere endeløse turer til Oldham.
Ikke mer separasjon fra Ruth og barna. Ikke leve fra hånd til munn mer.
Alt...
Alt forandrer seg fra nå av.
Det medisinske forskningsrådet må bedømme om arbeidet er mulig,
og om arbeidet er i vitenskapens interesse.
Har dere for eksempel vurdert
bekymringen for normaliteten til de potensielle barna
om dere skulle lykkes?
Nevn ett vitenskapelig fremskritt som ikke skapte bekymring da det kom...
Og så er det samfunnsspørsmålet.
Vi i Det medisinske forskningsrådet har brukt store ressurser
på å forske på overbefolkning.
Absolutt. Men det er en helt annen sak.
Benekter du at overbefolkning er et problem?
Nei. Problemet mitt er at ufruktbare blir straffet
for fruktbares umoral. Ufruktbarhet er et vitenskapelig problem.
Overbefolkning også. Men ingen av dem er svaret på det andre.
Du snakker alltid så bra, dr. Edwards.
Jeg liker opptredenene dine på Radio 4.
Og med det er vi over på hvor mange dette vil hjelpe.
Dette er et veldig spesifikt problem som, la oss innse det,
påvirker et svært lite antall kvinner.
Et lite antall?
Det du kanskje ikke tenker på, Ms. Purdy,
er at vi tjener hele det vitenskapelige miljøet.
Ville dette interessert deg mer om det hadde en maskulin profil?
Kom an, la oss ikke være reduktive.
Det dere tilbyr, kan virke spennende for dere,
kan være spennende for media,
men er det spennende for vitenskapen generelt?
Ja.
Forskningsrådet spør seg alltid om dette vil bidra
til vår forståelse av hvordan vi lever i vår verden?
Ja. Det vil det.
Dr. Edwards, vær så snill.
Det er kvinner, mange kvinner, som tror at om de ikke kan få barn,
har de sviktet ekteskapet og seg selv.
De forstår ikke hva livet er uten barn.
Ufruktbarhet er en sykdom,
og det er en brutal sykdom som ødelegger ekteskap og liv.
Om dere ikke ser det, vel, fy skam dere.
"Fy skam dere."
Kunne ha taklet det mye bedre.
Det du sa, var riktig, og vi hadde allerede tapt da.
Om jeg kunne klart å overtale dem. Vi trengte pengene.
Nei, vi ville ha dem.
Vi jobber i et uthus.
Et mirakel at det er oppvarmet. Tenk at vi driver vitenskap der.
Jeg er mer i bilen enn i laben.
- Jeg ser ikke kona eller barna... - Bob...
Ikke noe "Bob", takk. Du liker det like lite.
Du er utslitt. Du er stort sett en surpomp.
Tror du det er derfor? Fordi jeg misliker reisingen?
Vel, hvorfor, da?
Fordi jeg ikke ser at dette er verdt det.
Jeg forsto vitenskapen, men arbeidet føltes...
Det var vanskelig for meg.
Du ser ikke kona eller barna dine. Jeg har mistet kirken og mamma.
Så så jeg de såkalte forskerne sitte der og dømme oss,
og jeg innså at ingen andre vil gjøre dette.
Denne kampen er vår. Vi har ikke noe valg.
- Det som skjedde der, beviste det. - Kom an, Bob.
Kershaws er ikke så ille, vel?
Innredningen er forferdelig.
Men selskapet er av og til ok.
Ikke begynn å komme overens. Hun er min venn.
Trisha Johnson?
Mannen din er aldri med.
- Unnskyld? - Mannen din. Han er aldri her.
Han sier han er ferdig med luftslott.
Er han en bra mann?
Han ville ha en gutt.
Han hvisket i bryllupet: "Gleder meg til å fortelle Stu hvor vakker du var."
Stuart?
- Kan vi... - Beklager.
Han er snill mandag til torsdag.
Han drikker på fredag.
Ikke si at du ikke har sett blåmerkene.
Jo. Jeg visste bare ikke om du ville at jeg skulle spørre.
Jeg er ikke...
Dette er ikke for ham.
Jeg vil bare ha noen for meg.
Beklager.
Jeg ber deg ikke behandle oss som kveg, men bruker deg som lommetørkle.
Jeg burde ha hørt bedre etter. Unnskyld.
Jeg vet hva dere går gjennom, og...
Vi har begynt å kalle oss "Ovarieklubben".
Jentene.
Ovarieklubben?
Jeg liker det.
Jeg sender Rachel inn.
Hei.
Står til, Rachel?
- Flott. Og med deg? - Bra.
Er resultatet klart?
Nummer 136 mislyktes.
Kathy.
Det går ikke.
HCG-hormonet lager kaos i eggstokkenes naturlige hormoner.
Østrogen og progesteron er ute og kjører. Implantasjon er umulig.
Vi kan prøve en kunstig boost
av østrogen og progesteron på neste.
Det kan vi.
Vent. Vi må begynne å klargjøre løsningene.
Jeg må snakke med Kathy. Hun blir lei seg.
- Kathy. - Hei, Jean.
- Hei. Hvordan går det? - Det går bra.
Vi har sett på resultatene.
Jeg er så lei for det.
Vi lyktes ikke.
Noe å rapportere?
Hvis du ser etter suksess, ingenting her.
Vil du ha min hjelp?
- Hvorfor skulle jeg trenge det? - Jeg vil ikke anta eller blande meg inn.
Jeg vet at privatliv er viktig for deg, men jeg...
Jeg vet også at vi aldri har snakket om situasjonen din og barn.
Jeg kan ha gjort en antagelse
om at det foreligger, eller du tror det, vanskeligheter på det feltet for deg.
Endometriose.
Og det er alvorlig.
- Har du snakket med noen? - Én gang. Han var ikke til mye nytte.
- Vil du la meg undersøke deg? - Nei.
Jeg kan dette. Jeg kan kanskje hjelpe.
Du er den beste kirurgen, Patrick. Det vet jeg.
Det er utrolig hva vitenskap kan gjøre.
Ja, la oss fortsette å jobbe med den vitenskapen.
GODT NYTTÅR 1973
Jeg beklager.
Se opp!
Jeg liker så godt når du er her.
Jeg tror pausene gjør oss godt.
Ja. Hva enn som må til.
Men jeg har et spørsmål til deg.
Gatene er våte, så jeg går ikke ned på kne.
For hva?
Den har ligget i lomma lenge.
Vil ikke ødelegge overraskelsen, men vet du hva som er inni?
Ja.
Vil du ikke se?
Ville det vært så ille?
To barn, et hjem å skape sammen, interessante samtaler de fleste kvelder.
Jeg lover å bare være kjedelig på torsdager.
Moren min ville blitt så glad.
En familiemann med en god karriere.
Men jeg er ikke bygget for å være en familiekvinne, Arun. Jeg er...
Jeg kan ikke.
Da fortsetter vi som nå.
Du vil endre mening.
Jeg er lei for det.
SYNDER
JANUAR 1973
Et telegram kom i går kveld fra Landrum Shettles.
Leder Amerika? Skryter han igjen?
Direktøren for hans velstående Manhattan-sykehus
fant ut hva han gjorde og eksponerte embryoet for luft.
- Drepte han det? - Shettles ble sparket.
- For Guds skyld. - Respektløsheten.
Å eksponere det. Å drepe muligheten det hadde.
Jeg er bedt til TV igjen for å forsvare arbeidet vårt.
- Vi har ikke tid. - De har bedt James Watson også.
Journalistikk gir oss ikke svar. Vitenskapen gjør.
Vi endrer ikke rådets mening uten publikums støtte.
Vi får ikke publikums støtte uten suksess.
- Jeg vet jeg rotet det til sist, men... - Du er en genial forsker.
Men jeg er ikke god på TV og har en tendens til å ikke orke idioter.
Jeg vet det, men jeg lover at det blir bedre nå.
Med slike avgjørelser bør vi ha et vetosystem.
- Jeg er imot det. - Hva synes du, Jean?
- Bør jeg dra? - Nei.
Få debatter er mer intense enn den vi diskuterer i kveld.
Vi lever i en tid hvor vitenskap kan gjøre det mulig...
Bob.
James.
Ekle saker.
Det vil jeg ikke si.
TV, mener jeg.
Jeg vil ikke si det om TV heller.
Nobelprisvinner professor James Watson og...
- Vær så god. - ...dr. Robert Edwards.
Professor Watson, hvis jeg kan begynne med deg.
Du er imot denne utviklingen, har jeg rett?
Jeg er aldri imot utvikling innen vitenskap,
men jeg er bekymret.
Spørsmålet gjelder misdannelser.
Se for dere livet til et misdannet barn født som et resultat av dette,
holdt i live av, ja, muliggjort av medisin.
Spørsmålet vi må stille oss, er hva vi gjør med det barnet.
La det leve et handikappet liv i smerte,
eller vurdere muligheten for barnedrap?
Dette handler ikke om å drepe barn. Det handler om å lage dem.
Dr. Edwards, la professor Watson avslutte.
Jeg kommer fra en generasjon forskere født i Mengeles skygge.
Jeg er bekymret for at vi snubler inn i en situasjon
hvor arbeidet vi gjør kan føre til lignende avsky.
Er jeg en nazi-lege nå?
Nei. Du er en forsker som virker uinteressert i konsekvenser.
Han har rett!
Dr. Edwards, svar.
Vitenskap er en risiko, alt sammen.
Hans oppdagelse av DNA utgjør en stor risiko.
- Genmanipulering... - Dette er ikke en debatt om DNA.
Genmanipulering er en mulighet født av oppdagelsen av DNA.
En oppdagelse han velfortjent vant Nobelprisen for.
Det er risikoer. Selvsagt.
Men kalkulert risiko er livsviktig i vår disiplin, som du vet.
Vår omsorg for pasientene er absolutt, og vi...
Fy skam!
- Det er galt! - Det er ekkelt!
La dr. Edwards snakke.
Å få barn er ikke alt. Det vet jeg.
Noen lever veldig lykkelige, barnløse liv.
Men det bør være et valg.
Det er naturens valg!
Statistisk sett må de fleste her
kjenne noen som ønsker seg barn, men ikke kan få.
- En søster, en kusine, en tante, en venn. - Nei!
Om dere visste hvor vondt de har det som ufruktbare,
ville dere forstått at forholdet mellom risiko og belønning innen IVF
går overveldende i favør av...
Kanskje vi lar det ligge.
- Philip Hayton er visst live... - Jeg synes...
Jeg synes at alle som vil ha et, fortjener retten til å få barn.
Over til deg, Philip.
- Her. - Takk.
Jeg ble evakuert hit. Jeg og lillebroren min.
Vi var begge så redde,
men da vi kom hit...
Jeg ante ikke hvor vakre ting kunne være. Fred.
Sauer.
Mange sauer.
Var sauene det vakre?
Jeg visste hva Watson ville si,
men jeg trodde ikke alle ville ta hans parti.
Hvorfor gjør jeg dette?
Fordi det er et medisinsk behov.
Watson, Crick, alle de Cambridge-sossene, de endret alt med DNA,
for de sa til folk at vi trenger det.
Vi er bare...
Jeg kan ikke...
Jeg får ikke folk til å forstå.
De vil ikke...
De vil ikke forstå.
Dr. Edwards. Har en beskjed til deg, sir.
"Graviditetstest positiv. Patrick."
- Kan jeg bruke telefonen? - Ja.
- Ja? - Får jeg prate med Patrick?
Ja. Det er dr. Edwards.
- Jeg så deg på TV. - Det er ikke tiden for...
Det slipset til den dressen hjalp ikke på.
Graviditeten er vel de ekstra hormonene.
Hun er enda gravid, om du lurer.
Vi kommer i morgen tidlig.
Jeg vil bare si gratulerer til dere begge.
Hun er ikke gravid. Vi har gjort en annen gravid.
- Jeg tror hun heter... - Rachel.
Rachel, det stemmer, og det er fantastisk!
Prøv å unngå å løp i korridoren. Ulykker skjer.
Står til med Rachel?
Moren vår blomstrer så langt. Det er Sally jeg er bekymret for.
Jean, kom igjen.
- Sally. - Jeg vil ikke kutte ut hormonene.
Jeg forstår, men magen din er åpenbart hoven.
- Ikke si det til Mr. Steptoe. - Jeg må si det.
Du må kanskje vente noen måneder, men jeg skal få deg inn igjen.
Beklager.
Hva er det de sier?
Det er håpet som dreper deg.
Spørsmål.
Kanskje Ovarieklubben vil på utflukt?
En utflukt?
Klubber drar på utflukter, hva?
Overalt vi drar
Spør folk oss alltid
Hvem vi er
Hvor vi er fra
Vi er fra Oldham
Og vi er ufruktbare
Fullstendig ufruktbare
Men bryr vi oss?
Ja, vi bryr oss!
Jeg bør vel helst ikke.
Jeg vil helst ikke.
Vær som dette.
Om jeg er den første...
Jeg mener, hvis det...
Jeg har sett hva dere må tåle. Jeg vil ikke at babyen min skal måtte...
Det må den ikke. Bob roer ned pressen.
Du trenger bare å være mor.
Hvis det skjer.
Jeg vil ikke berolige deg. Hvem vet hva som skjer?
Men jeg vil si at den omsorgen du vil få i løpet av de neste ukene,
blir helt ekstraordinær.
Ok?
Ok.
- Ok. Ønsk meg lykke til. - Du går!
- Stuper i det! - Gå!
Gå!
Kom igjen, Jean!
Alle sammen.
Kom igjen!
Alle sammen, kom fremover.
Én, to, tre...
Oldham!
- Elsker det. - Så mye vind!
Dette var en fin ting.
Han har sagt at dette er min siste.
Hvem? Harry?
Nei. Mr. Steptoe.
Jeg blir 36. Da er jeg utenfor alderen som er interessant for studien deres.
Det går bra.
Virkelig.
Det er genialt.
Jeg er også sjalu på henne.
MISLYKKET
Jean.
Patrick. Vi har en positiv til.
Lauren er gravid.
- Hva enn dette er, så funker det. - Patrick.
George.
En Kershaws-jente.
Jean Purdy, faktisk.
At noen av dere gidder den rønna...
Medisinens fremskritt, George, har sin pris.
Er det det du gjør? Medisinske fremskritt? Mens du ødelegger sykehusets rykte.
Faen ta deg, George.
Ikke rart du er dårlig i golf.
Ortopedi-overlege. Aldri stol på en lege som spesialiserer seg på ortopedi.
De kjemper ikke det godes kamp.
Jeg pakket for å dra til Cambridge da de ringte.
Patrick, vi er inne på noe. Både Lauren og Rachel...
Det er et problem med Rachel.
- Hva mener du? - Vi fikk skanningen.
Jeg liker ikke embryoets posisjon.
- Sitter det ikke rett? - Det er høyt.
Og det er en vag hevelse på siden av livmoren.
Du tror det er ektopisk.
Jeg har satt opp en time for å bekrefte det med laparoskop, men ja.
Jeg er så lei for det.
Hva var det?
Babyen vokste på feil sted, i egglederen.
Jeg vet hva ektopisk er.
Jeg har lest alle bøkene jeg fant.
Jeg trodde du hadde fått beskjed.
Lily.
Det du gjør, er skittent.
Det er ekkelt og skammelig, og det hører ikke hjemme her.
Det er ikke her. Jeg er her.
Er det det du sier til deg selv? At synden ikke engang er din?
Jean.
God morgen, pastor. Ordner bare blomstene til gudstjenesten.
Beklager, jeg skulle ikke ha kommet. Mamma gjorde det klart.
Du har ikke blitt bannlyst, Jean.
- Kirken er for alle. - Er den?
Ja.
Jeg har savnet den.
Jean, hvis du svarer for dine feil, vil Gud komme tilbake til hjertet ditt.
Nei. Det er ikke det jeg...
Det er ikke derfor jeg er her. Beklager.
Står til med moren din?
Hun har ikke sagt det.
Mamma, jeg vet du er der. Jeg ser tøflene.
Nei, det gjør du ikke.
Pastoren sa du var syk. Er du det?
Hvordan har du møtt ham?
Får jeg komme inn?
Får jeg komme inn, eller vil du gjøre dette alene?
Jobber du fortsatt med dem?
Din sta, gamle kjerring.
Mamma, jeg er glad i deg. Håper du blir frisk.
Takk for at du sa ifra, Muriel.
Lauren har begynt å blø.
- Hva gjør du? - Sædoverlevelsestest.
Vi går gjennom alle dyrkningsvæskene våre, alle hormonene, alle beholderne.
Hvis noe hos oss skaper problemer, finner vi det.
Alt vi bruker, tester vi.
Den flytende parafinen er trygg.
Nittifem prosent.
Denne er trygg.
Jeg tar en pause.
Bob, dette her vil du se. Bob.
Du må sjekke noe.
Hvilken?
Denne flytende parafinen er giftig.
Hvordan kunne vi...
Hvordan så vi ikke det?
- Vet ikke. - Den graviditeten kunne fungert.
Andre også, om vi ikke hadde forgiftet disse kvinnene.
Klandrer du meg?
Nei! Jeg klandrer meg!
Vær så snill, ikke gjør det. Det var en feil. Det kommer flere.
Det ville ikke vært en graviditet. Vi var ikke klare.
Hva gjør du? Stopp!
Dette er for viktig til...
- Nå er det du som er gal. - Kanskje vi begge er det.
Sant, Bob?
Moren min er døende,
og her er jeg våken hele natten med en galning og hans elendige væsker!
Dette var en vakker drøm,
og jeg trodde virkelig på den.
Men alt dette har kostet meg alt, og jeg kan ikke...
Mamma!
Mamma! Jeg har sluttet på jobb. Jeg sier opp leiligheten.
Om du ikke slipper meg inn, må jeg sove på dørstokken din!
Hysj!
Jeg lager eggebrød.
- Hva har du gjort med håret ditt? - Absolutt ingenting.
Jeg har en balsam som kan hjelpe med det.
OKTOBER 1974
Nei. Ikke sånn.
Du lar den ekle karpen få det.
Det er delikate gullfisker her.
Se nå.
- Pokker. - Jeanie.
Jeanie?
Jean!
- Ikke prøv deg. Hvem er dette? - Jean.
Arun. Jeg...
Vi skulle dra nå.
Dette er moren min, Gladys May. Mamma, dette er Arun.
Vi har jobbet i laboratorier sammen.
- Hvilke laboratorier? - Ikke med det der, mamma.
Fint å møte deg. Jeg har hørt mye om deg.
- Hvem er dette? - Tabitha.
Tabitha.
Det er et vakkert navn.
Vi kaller henne Tabbypus.
Ikke døm oss.
Får håpe hun ikke er lodden.
Hvordan har Bob det?
I god form. Distrahert.
Full av det siste. Men det er bra å ha ham på fulltid i Cambridge igjen.
Drar han ikke til Oldham mer?
Vet du ikke det? De avsluttet det tre måneder etter at du dro.
Patrick mente også det var best.
Trodde han hadde skrevet til deg, men det er jo Bob.
Takk, Gud, for maten og familien.
Vi husker de som ikke har mat i dag,
og de som har mat, men ingen å dele med. Amen.
Hallo. Jeg ser etter Bob.
Å, kjøkkenet.
Jean! Hallo.
Ruth.
- Hvor er Bob? - Han er der inne.
Jeg vil brette den som en diamant så det blir en blomst.
- Meg, det er ikke... - Jeg kan det.
Kan vi snakke?
Ja. Jenter, fortsett å brette som jeg sa.
Kant mot kant, ned i konvolutten. Pene flygeblader utgjør forskjellen.
- Ja, pappa. - Ja, pappa.
Driver du valgkamp?
Du skjønner, her er greia.
Trodde nyheten hadde spredt seg til bydelen din.
Du skulle fått et flygeblad på døren.
Tankene mine har vært et annet sted.
Ja. Selvsagt.
Jeg har ingen sjanse.
Vel, en liten sjanse.
Cambridge trenger et parlamentsmedlem for Labour, og tidene endres.
Ikke gjør det til mitt ansvar.
Hva da?
Kershaws. Du sluttet på grunn av meg.
Det fungerte ikke.
Så vi...
Jeg bestemte meg for å gå videre.
For å trekke meg.
Har jo alltid vært lidenskapelig opptatt av politikk.
- Å få representere i Parlamentet... - Du ga opp.
Nei. Vi lar noen andre løse det. Sånn er forskning, Jean.
Moren min er syk, og jeg er glad i henne.
Jeg hadde intet valg.
Ikke vær dum.
Selvsagt hadde du et valg.
Vi var så nære.
Trodde ikke du ville gi opp.
Nei, vel, du ga opp først, Jeanie.
Du.
Hva er det der?
Tenker du på å gå tilbake til det når vi er ferdige her?
Det er ikke noe å gå tilbake til.
Jeg går bare gjennom gamle notater og prøver å forstå ting.
Lov meg å ikke gå tilbake til det, Jean.
Slå deg til ro.
Få egne barn.
Jeg kan ikke, mamma.
Jeg kan ikke bli gravid.
Tullprat. Du har ikke prøvd.
Jeg har hatt ubeskyttet sex siden 1964.
Du har en synder i huset ditt.
Og du har ligget med disse mennene
fordi du vil ha barn?
Og fordi jeg liker det.
Sier du det?
Det er andre som meg, mamma. Overalt.
Jeg ville hjelpe dem.
Du har alltid hatt så mye kjærlighet.
Pust.
Gud vil finne en måte.
Stopp. Pust inn først, mamma.
- Du har blod rundt munnen. - Har jeg?
Skal jeg følge deg i seng?
Det er rart.
Når du ser tilbake på et liv,
ser du stort sett bare fiaskoer.
Du var ikke en fiasko.
Alt du burde ha gjort,
og ikke gjorde.
Mamma.
Men den ene tingen
du ikke kan se på som en fiasko...
...er barna dine.
For de er alltid vakre.
Jeg er glad i deg, Jeanie.
Jeg er glad i deg også, mamma.
God morgen.
Takk for at du kom. Hun ville elsket å ha deg her.
Kondolerer.
- Patrick. - Håper det er greit.
- Bob sa det, og jeg ville... - Er Bob her også?
Nei. Han sa du ikke ville ha ham her, men kanskje meg.
Jeg var usikker, men bestyrerinne Muriel overtalte meg.
Takk for at dere kom.
- Takk. - God morgen.
Vær så god.
Rar begravelse. De fleste ser på meg som var jeg djevelen.
De hater meg fortsatt. Alle gjør det.
De er så kjedelige.
Moren min var mange ting.
En ting hun ikke var, var kjedelig, men hun hadde kjedelige venner.
Da var hun heldig som hadde en interessant datter.
Jeg kan ikke snakke om henne.
Da kan vi snakke om andre ting, eller du kan snakke med noen andre...
- Vi gjorde en feil. - Vi bør dra tilbake.
Stimuleringen.
Vi skapte falske sykluser for kvinnene,
vi jobbet mot deres naturlige rytme.
Om vi eliminerer det, er sikre på kjemikaliene, kan vi...
Dette passer bedre en annen dag.
Det er en interessant idé.
- Det kan være verdt et forsøk. - Patrick.
Jeg har et siste forsøk i meg. Jean har det, og du er utrettelig, Muriel.
Spørsmålet er bare...
Hvis vi kan bruke syklusen, holder vi den konstant.
Hva annet gjør du? Valget gikk ikke.
Stemte du på meg?
Oppløsningene dine er utrolige. Prosessene dine er best i verden.
Patrick kan utføre fantastisk kirurgi.
- Kanskje ikke overdrive så mye? - Men vi blander oss for mye.
Vi lar kvinnene være og lar dem utvikle sine egne egg.
Vi fjerner hormonene som ødelegger fruktbarheten
og får menstruasjonssyklusen normalisert. Da elimineres mye av risikoen for fiasko.
Selvsagt stemte jeg på deg.
Jeg må kunne høste
mellom 24 og 26 timer etter at økningen i LH skjer.
- Den graden av presisjon uten hormoner... - Det krever urinanalyser hver tredje time.
- Hver tredje time? - For å se LH-økningen.
Og selv da, hvis vi gjør det riktig, får vi bare ett embryo per kvinne.
Da minker sjansene våre.
Men ett bra embryo ville vært bedre enn 15 dårlige.
Vi passer på egget til det er befruktet, setter det inn, og så...
Sylskarp presisjon hele veien.
Ingen av oss vil få sove.
Patrick, når tvinger de deg til å pensjonere deg?
Juli 1978.
Bare tre år med søvnmangel. Tror du at du takler det, Muriel?
Det er en god idé.
Alt forandrer seg.
I USTAND
Ok. Jeg tror det er alle.
Dere må overvåkes hver dag.
Derfor må dere flytte til Oldham.
Dere på passe på hva dere spiser og drikker.
Og når dere er på rett tid i syklusen deres,
høster vi eggene deres og ser hva vi får til.
Hvordan vet vi hva som er rett tid? Jeg er ikke alltid regelmessig.
Vi følger med på urinen deres.
På dette bordet er alt dere trenger.
Bruk flaskene hver gang dere tisser,
så henter vi dem og analyserer dem.
- Takk, Sandra. - Takk.
Det er tøft, jeg vet det.
Dere risikerer at journalister finner ut hvem dere er
og klistrer fjesene deres i avisene.
Vi vet det, vi ser det, og vi er takknemlige.
Noen av de som har vært her, kalte seg Ovarieklubben.
Jeg likte det navnet.
- Det har vært kvinner her før dere. - Takk.
- Og det vil komme kvinner etter dere. - Linda Nutshall.
- Alle bar på håp. - Takk.
Men vi vet, som dem, at selv om det ikke hjalp dem,
for de som kommer etter,
uten dere,
fungerer ikke noe av dette.
Jeg tror jeg ble nervøs og drakk mer te enn vanlig.
Du kom nesten helt til topps.
Bestilte dr. Ruth Hinton denne timen?
Ja.
Og egglederne dine er blokkerte?
Ja, sir.
Og de opererte, men de kunne ikke fikse dem.
Du er 29, Mrs. Brown.
Ja, sir. Vi har prøvd å få barn i ti år.
Dere er begge gode kandidater,
men jeg må undersøke deg, Mrs. Brown, med laparoskop, under narkose,
granske eggstokkene og bekkenet og se hvilken skade som er gjort.
Mr. Brown, jeg trenger en prøve av sæden din,
som du må få ut på en ren måte via onani etter noen dager med seksuell avholdenhet.
Jobben min låter lettere enn hennes.
Hva er sjansene våre?
Det er flere broer å krysse før jeg kan svare på det, er jeg redd.
Og hva med
misdannelser?
Beklager å spørre. Men man leser i avisen...
Jeg forstår. Vi leser de samme avisene.
Sjansene for misdannelser er som i normale svangerskap.
Du overvåkes hele tiden,
og er det noen problemer, vil du få god informasjon.
Takk, sir.
Takk.
Der vil vi være, Mr. Steptoe.
Noen sammenvoksninger rundt eggstokkene.
Ja, Mr. Webster.
Pokker.
Bare tre små follikler.
Ingen follikler klare til å slippe egg.
Venstre eggstokk...
En bra en. Interntelefon.
På.
Bob, én bra follikkel i venstre eggstokk.
Moden. To centimeter i diameter, vil jeg si. Ikke lett å nærme seg.
- Jeg er klar. - Bra.
Ok, sug.
Og på.
Forsiktig.
Stopp.
Takk, bestyrerinne.
Gå.
Interntelefon.
Har det.
Patrick, et utmerket egg.
6748/1.
Kom inn.
Er du alene?
Ja. Jeg bare forbereder.
Bra. Jeg har tatt trusene av.
Ikke be meg om å ta på en frakk, og ikke våg å få inn Muriel.
Jeg liker henne nå, men likevel.
Kan jeg få...
Er det mulig for meg å få...
Nei.
Hva om... Hva...
Hva om dette fungerer?
Etter min mening, er endometriosen veldig alvorlig.
Jeg kan prøve å fjerne noe av det, men...
Jeg er redd vitenskapen ikke er helt klar for deg ennå.
Jeg kan prøve å lindre smerten. Det må være smertefullt.
Nei. Takk.
Hva med en drink?
Det er knapt frokosttid.
Jeg tar en appelsinjuice, men du burde ta noe sterkere.
Jeg vil ha en drink.
- Har Bob snakket med deg om meg? - Nei.
Han visste det. Du visste det.
Muriel visste det nok.
Vi har jobbet sammen i åtte år. Det er lite vi ikke vet om hverandre.
Det er sikkert ting du vet om meg som jeg anser som private.
Jeg tjenestegjorde i marinen i krigen.
Skipslege.
Jeg var ung, men dyktig,
og, skulle det vise seg, uheldig. Skipet vårt ble torpedert.
Jeg klarte å svømme til livbåten,
og vi trakk alle vi kunne opp av vannet.
Skipslege er én ting.
Sjefslege på en livbåt full av døende menn...
Jeg måtte bestemme hvem jeg skulle behandle og ikke.
Hadde begrenset med morfin. Begrenset av alt, faktisk.
Jeg så menn i øynene...
...og tok en avgjørelse basert på svært lite bevis
på om de kunne overleve eller ikke.
Jeg er mer enn sikker på at noen jeg fordømte,
kunne klart seg.
Så utenkelig.
Tilgi meg. Du trenger ikke...
...å vite alt det der, men poenget er at det jeg liker minst med denne jobben,
er å bestemme hvem som får hjelp og ikke.
Hundrevis av brev. Jeg vet at du får dem også.
Hvor kvinner trygler om å få være med i programmet vårt.
Og du leser gjennom notatene deres, og du kan føle det.
Du kan føle øynene deres i bakhodet.
Og vi ser oss selv som den store muligheten.
Vi kan gjøre de ufruktbare fruktbare.
Men det er så mange kvinner vi ikke
vil kunne hjelpe.
Og jeg kan ikke unngå å tenke at for dem,
må vår eksistens bare være nok en kilde til smerte.
Vi kvinner antar at vi kan få barn.
Vi blir fortalt det.
Det er en biologisk og sosial forventning.
Ingenting kan gjøre smerten av det fraværet verre.
Men vi har muligheten til å gjøre den bedre.
Og ja,
jeg sier det som noen som livbåten ikke kan hjelpe.
Patrick. Har du mulighet til å sette inn embryoet i kveld?
Firecellet.
Hva slags bursdagsmiddag?
Det er navnet på kona di, hva?
Vet du hva kona mi heter?
Da burde jeg visst fulgt bedre med.
Håper du sier at vi gikk glipp av desserten.
Jeg skal si at vi gikk glipp av desserten og en berømt ostetallerken.
At du kan jobbe et sånt sted.
Dette er etter vi ordnet opp, du skulle sett det før.
Det var forferdelig. Nå har vi i alle fall glass i vinduene.
Jeg klarte å finne noen kjeks.
God kveld. Håper vi ikke forstyrret kvelden din.
Jeg er glad for å være her.
Er det sjokoladekjeks?
Så deilig.
Åtte vakre celler.
- Muriel og jeg klargjør Mrs. Brown. - Jeg klargjør operasjonsstuen.
Kanyle, 2,2 mm.
Hvis du kan legge deg opp på bordet for oss
og legge beina i beinholderne, er det flott.
6748/1.
6748/1. Lesley Brown.
Ja. Nå passer det.
Borte.
Går det bra?
Jeg tror jeg føler meg gravid.
Betyr det at jeg er gal?
Ikke gal, akkurat.
Bra jobbet.
De blir verre, pressen. De vet vi er nære.
Vi må beskytte Lesley.
Vi har beskyttet alle.
Vet du hva kvinnene har vært gjennom?
Aviser betaler 5000 pund for pasientenes navn og adresser.
Fem tusen til om noen av dem blir en artikkel.
Vi kunne blitt rike. Jeg har alles navn og adresser.
Jeg vet de bare er prøver i et glass for deg, men det er folks liv.
Rachel, Kathy, Gail, Trisha.
Harriet, Jan, Gracie, Nicola, Julie, Viv.
Polly, Marie, Violet, Sally, Lauren, Liz.
Jo, Christina.
- Mel. - Du vet navnene på dem.
På dem i Ovarieklubben?
Ja.
Jeg er forsker, Jean.
Jeg mislykkes hver dag i håp om at jeg vil lykkes én gang på 20 år.
De forblir et tall, ellers ville de dratt meg ned med dem.
Du er en rar mann.
Den rareste jeg har møtt.
25. JULI 1978
God morgen.
Gode nyheter. Fosterhodet har en diameter på 9,6 cm.
Forholdet mellom lecitin og sfingomyelin er 3,9 til 1.
Den skalaen viser babyens evne til å puste ved fødselen.
Vanligvis 2 til 1, så 3,9 til 1 er et veldig bra tall.
Tror du hun er klar til å komme ut?
Ja. Blodforgiftningen du har hatt gjør meg forundret,
og jeg tror vi må få babyen din ut fortest mulig,
som betyr en avgjørelse
mellom å sette i gang fødselen og å utføre et keisersnitt.
Mr. Steptoe, vi forstår bare halvparten av det du sier,
men vi stoler på den avgjørelsen du tror er riktig.
Jeg tror dere synes, som meg,
at å gjøre dette uten pressen der kan være lettere.
Selvsagt.
Ha besøk som vanlig i dag.
Ikke si noe.
Klokken 21:00 drar du hjem, John. Vi henter deg i hemmelighet.
Klokken 23:00 opererer vi,
og innen midnatt har dere barnet deres.
Høres det bra ut?
Det høres fantastisk ut.
Kan du bekrefte at det er Lesley Brown?
- Bilde, Mr. og Mrs. Frankenstein? - Dr. Frankenstein, takk!
- Hitover, Ms. Purdy. - Hitover, dr. Edwards!
Doktor! Dr. Edwards!
- Jeg er klar, Mr. Steptoe. - Takk, Muriel.
Jeg skal lage et vertikalt snitt.
Slipp meg!
- Journalist. - Ha'kke gjort noe.
- Lot som han var rørlegger. - Slipp! Kom deg vekk!
Ikke lenge igjen.
Nå skal jeg snitte nedre del av livmoren.
Ok, sug.
Hører du det?
Hva? Hører du det?
JENTEBABY BROWN
Kom, Jean.
Er det babyen min?
Det er det.
Takk.
Hun er her.
Ja.
Det er lett.
Ok, nå som Jean er her, bør vi få en tale.
- Å, ja! Patrick, tale? - Patrick.
- Nei. - Et par ord.
Kom igjen.
- Kom igjen. Jean, en tale. - Aldri i livet.
Ok. Jeg skal holde en tale.
Selvfølgelig.
- Ja. Først vil jeg takke... - Nei, det vil du ikke.
Slutt, Patrick. Uten alle dere...
- ...ville du sittet i Parlamentet. - Ja!
Ha ha, veldig morsomt.
Bestyrerinne!
I tre dager
vokste den lille jenta i oppløsningen vår.
Hun ble satt inn i moren igjen med utrolige ferdigheter.
Hun vred seg ut av membranen og utvidet seg nydelig.
Vi har gjort noe helt ekstraordinært.
Vi gjorde det fordi det var nødvendig.
Det har vært et privilegium å jobbe med dere,
å ofre med dere
og å skape med dere.
Husk dette øyeblikket.
Jeg vet at jeg aldri blir en del av noe så spesielt igjen.
Husk det,
og ta vare på det.
For dere alle.
- For oss alle. - For oss alle.
Hva nå?
Vi gjør alt på nytt.
Browns har bedt oss gi barnet et mellomnavn.
- Jeg tenkte Joy. - Det er nydelig!
Et godt valg?
Et kjempegodt valg.
Kjære Mr. Killion,
det er veldig viktig for meg å ta med på plaketten
de som hjalp til med unnfangelsen av Louise Brown.
Dette gjelder særlig Jean Purdy,
som reiste til Oldham sammen med meg i de ti årene,
og som bidro like mye som oss til prosjektet.
Jeg var biologen, Patrick var fødselslegen,
og Jean...
Du kan beskrive Jean som...
Vel, uten henne, ville ikke noe av dette vært mulig.
Hun gjorde det uutholdelige utholdelig.
Så det er ganske enkelt.
Navnet hennes må stå på den plaketten.
BOB KJEMPET UTRETTELIG FOR Å FÅ JEANS NAVN MED
PÅ PLAKETTEN UTENFOR KERSHAWS SYKEHUS.
EN NY PLAKETT BLE ENDELIG AVDUKET I 2015,
TRETTI ÅR ETTER AT JEAN DØDE
AV KREFT I EN ALDER AV 39 ÅR.
SOM ENESTE GJENLEVENDE MEDLEM AV TEAMET,
FIKK BOB EDWARDS NOBELPRISEN I 2010.
MELLOM 1969 OG 1978 BEHANDLET BOB, PATRICK, MURIEL OG JEAN 282 KVINNER,
NOE SOM RESULTERTE I FEM SVANGERSKAP
OG TO VELLYKKEDE FØDSLER, LOUISE OG ALASTAIR.
ETTER LOUISE JOY BROWNS FØDSEL
HAR MER ENN TOLV MILLIONER IVF-BABYER BLITT FØDT VERDEN RUNDT.
DENNE FILMEN DEDISERES TIL ALLE SOM GJORDE DEN GLEDEN MULIG.
Tekst: Susanne Katrine Høyersten