Edi i Džin su se upoznali i zaljubili.
Edi i Džin su se venčali i kupili kuću.
Edi i Džin trebali su da imaju dete... ali nisu.
Pa, svakog jutra, Edi bi poljubio Džin,
Edi bi naputio kuću,
a Džin ostaje sama.
# Kad bi se zemlja zaledila
# ispod mojih nogu
Ja sam tvoja žena # usred leta
# ne bih se iznenadila
# ako bi kiša liptala iz neba
# pravo na moje oči
# i zaslepela me
# ne bih se iznenadila
# jer me ništa ne može iznenaditi
# otkad si mi rekao
# "Zbogom..."
Jebeni Edi, hajde.
# otkad si mi rekao
# "Zbogom..."
Edi, jesi li video makaze? Ja...
Nosiš je. Izgleda dobro na tebi.
# Onda te je odvela od mene
# tako iznenada...
Ko je to?
On je naša beba.
Još je bilo nekih oznaka.
Zar nećeš nešto da kažeš?
# ne bih se iznenadila...
Je li ovo neka bolesna šala, Edi? Jer nisam baš raspoložena. - Ne.
To je beba, Džin. - Vidim to.
Sve je sređeno. On je naša beba.
Dođi ovamo, vidi.
Evo, možeš...
Gde si...?
Uh, ne sada, Džin.
To je tvoja beba.
Kako se zove? - To je na tebi.
Da?
Nešto gori? - Da.
Gde je drugo jaje? - Na podu.
Ja ću. Ja ću.
Hej, neću biti kući večeras. Bićeš dobro?
To je moja mala petarda.
Edi, ja...
Šta?
Ništa.
Hej!
Ne brini toliko zbog toga.
Jaja su ti ionako užasna.
Hej, Sing. Uđite. Drago mi je što vas vidim.
Rou, hvala mi je što si ovde.
Hajde, hajde. Moj dečko. - Tako jebeno uživam ovde.
Hej, hej, pazi na jezik. Imam dete. - U redu, u redu. Znam.
Sačekaj sekund.
Džimi.
Ok si? - Da. Zašto?
Šta to radiš? - Nema nikoga ovde?
O čemu to pričaš? - Nešto se dogodilo večeras. Moramo da idemo.
Sad, Džin.
Hajde, hajde, hajde, hajde. Idemo.
Džimi, šta radiš ovde? - Samo napred, niz hodnik.
Zašto kopaš po Edijevom ormaru?
Nemaš vremena za pakovanje.
Možeš nabaviti stvari usput. - Moraš usporiti. Ne znam šta se dešava.
Dogovorićeš se sa Kalom gde ćeš otići.
Ko je dođavola Kal? Gde je Edi?
Ovo je 200.000.
Kal će odlučivati kako će se novac troši, ali ti ga čuvaš.
Je li Edi dobro? - Odmah mu daj 10.000,
a posle možeš da nastaviš ako ostane sa tobom.
Ko ti je rekao da mi sve ovo kažeš? Šta...
Džimi. Džimi, Džimi, hej, hej. Stani, stani, stani.
Džimi, ja sam. Džin je.
Molim te reci mi šta se dešava.
Samo uzmi torbu, dušo.
Idi probudi dete.
Ja sam Kal.
Sve što je Edi rekao je da večeras neće biti kod kuće,
ali to stalno govori, a onda se probudim
usred noći i on je tu kraj mene.
Ne znam šta se dešava
ili ko si ti ili zašto se bilo šta od ovoga događa.
Nikad nije bio ovakav.
Kao da zna da nešto nije u redu.
Mislim, plače kad je gladan, ali upravo je jeo.
Zar se to ne kaže za bebe?
Osećaju energiju, poput...
kao, čak i ako pokušavaš da to sakriješ, one znaju kako se zaista osećaš.
Imaš li svoje?
Ne.
Izvedena sam iz kuće usred noći,
i poslata sam sa tobom, potpunim strancem...
Znaš šta je Edi, zar ne? - Da je lopov?
Da živi od krađe? - Džin.
Da, znam šta je Edi. - Onda znaš šta se dešava.
Vidi, ne znam ko si, ali ne sviđa mi se način
na koji pričaš... - Ovde sam da bi ti i beba bili bezbedni.
Heri. - Pardon?
Beba. Rekao si "beba".
Mislila sam da bi možda voleo da znaš njegovo ime.
Je li dobro?
Ne znam. - Radiš li sa njim?
Nekada jesam.
Džimi je rekao da ćemo odlučiti kuda da odem.
Imam sestru koju mogu pozvati... - Nema sestara, nema ljudi.
Koliko dugo ćemo biti odsutni? - Ne znam.
Dakle, trebalo bi da živim, ne znaš gde, ne znaš koliko dugo,
a takođe ne znaš je li Edi dobro. Samo mi daj da ga nazovem.
Neka mi to objasni on. - Ne možeš.
Govoriš o mom mužu. - Niko ne zna gde je.
Ne možeš ga pozvati, jer niko ne zna gde je.
Traži li ga neko? - Svi ga traže.
A takođe traže i tebe.
Lepa kuća. Blizu parka.
Volim da šetam ovde sa kolicima.
Zašto nije upaljeno?
Rečeno mi je da to nije dobro za mene.
Pa, u čemu je poenta?
Pomaže.
Oh, hvala Bogu.
Izgledao je kao... - Sad je dobro.
Dobro da pije.
Ako ga je lakše hraniti, znaš, bez...
Mogu da izađem. - Kako to misliš?
Dobro je.
Dobro je. Vidiš?
Kal? - Šta? Šta je to? - To je Heri. Nešto nije u redu.
On gori. Opipaj.
Mislim da moramo u bolnicu.
Ne. Nema ljudi. Ljudi postavljaju pitanja.
Bolnicama trebaju informacije.
Koji deo "svi te traže" ne razumeš?
Ne možemo, Džin.
Um, uh, zvezdin partner tima koji pobedi, uh,
u 2. od 3. runde treba da ostane.
Ako to razumeš, bolji si od mene.
Oni, ono što zapravo misle na to da ste vi i zvezdin partner,
i vi, Peti, kao zvezdin partner,
možete da ostanete i dalje ako pobedite u sledećem krugu.
On ostaje, a ti ostaješ takođe. - Sviđa vam se taj aranžman, mogu da kažem.
Uh, vidi, ali ako ne pobedite,
ti ideš, on ostaje.
Džin.
Ššš. - Ser? Gospoja?
Ser?
Izvinite. Izvinjavam se.
Ne osvrći se.
# Jutro
# pospane oči se otvaraju
# i svojim nežnim zagrljajem podsećaš me
# da si tu
# Dugi vikendi
# sunčamo se pokraj mora...
Gospoja, jeste li dobro? - Šta?
Pipni.
Slomio se. - Izvinite?
Beba... imao je temperaturu, ali oseća se hladno... - Izađite iz auta.
U čemu je problem? - Izađite iz auta.
Ali, ser, beba spava.
Čekati. Kal. Kal.
Ne razumem šta se dešava. - Samo uradi šta on kaže.
Jeste li sigurni da ste dobro? - Da.
Ovaj čovek vas ne gnjavi?
Gospoja, zašto ste sa ovim čovekom? - On je moj muž.
Ima li problema?
Zašto ste spavali u autu?
Žao nam je, policajče. Upravo smo imali... - Pitam nju.
Selimo se u novu kuću,
i bili smo tako uzbuđeni,
želeli smo da vozimo celu noć i da tamo spavamo.
Ali onda, oko...
Ne znam, oko... koliko je sati opet bilo, dragi?
Uh, a... oko 01:00 ili 02:00? - Tako je.
Oko 1:00 ili 2:00 počeo je da se umara,
i bila sam toliko zabrinuta zbog bebe i svega, njegove groznice,
pa sam ga naterao da se odmah zaustavi.
Nisam želela ni da vozi do motela.
Ja sam kriva, policajče.
Imate li dece?
Pa, onda znate kakve majke mogu biti.
Neće se ponoviti, obećavam.
Pobrinite se da bude tako.
Nisam znala da mogu tako da lažem.
Šta?
Napravio sam belu bebu.
Kuhinja je opskrbljena.
Tu je, uh, mleko.
Jaja. Hleb.
Neke banane.
Krekeri.
I testenina.
I trpezarija.
I televizor.
Tvoja soba i bebina soba su sve postavljene na spratu.
Formula koju si tražila, pelene,
i neki lekovi ako se ponovo razboli.
U fijoci tvog noćnog ormarića gore je telefon.
U slučaju nužde,
izvadi ga, priključi,
i pozovi ovaj broj.
U redu?
I ne smeš ni sa kim da razgovaraš.
Nema prijatelja, nema poznanika.
Pazi da vrata budu zaključana. - Zašto mi govoriš sve kao...
Vratiću se kad budem mogao. - Kad budeš mogao?
Kada ćemo ići kući? - Trebaš da budeš strpljiva, u redu?
Ali Džimi je rekao da ćeš nam pomoći da se sredimo. - Džin.
I nikada nisam bila sama. Ja... treba mi samo minut da...
Ovako stvari moraju biti.
Ali Edi bi želeo da ostaneš sa nama. - Radim najbolje što mogu!
Hajde da oboje učinimo najbolje što možemo.
Ko je sve ovo uradio?
Edi još uvek ima prijatelje, pretpostavljam.
Kako to misliš "još uvek"?
Kal.
Šta je sa parkom?
Nema parka.
# Hvala ti puno
# što misliš na mene
# ne osmehujem se
#samo razmišljam
# je li mi drago, ili mi je žao
# jesam li srećan, ili tužan
# kad je sve urađeno i rečeno
# jesam li na koju, ili sam pao
# Možeš li mi pokazati san?
# Možeš li mi pokazati jedan...
Halo?
Halo? Ja sam tvoja komšika.
Zdravo.
Je li sve u redu? - Da. Naravno.
Oh, ne, ja... nisam htela da te uplašim.
M... moji prijatelji su godinama živeli u ovoj kući.
Lepo je videti nekoga novog ovde.
Ja sam Evelin.
Meri. - Drago mi je, Meri.
Hm, živim, uh, 2. vrata niže.
Moj muž je preminuo pre nekoliko godina.
Uh, ali ako vam ikad zatreba pomoć ili bilo šta...
Oh... hvala vam.
U redu.
Doviđenja. - Oh, kako se zove vaša beba?
Heri. - Heri.
Oh, Heri i Meri.
Kendigram.
Ali kad se moja ćerka odselila, opet je bilo teško.
Kad je televizor uključen, zaboravim da sam sama.
Ovo je bilo ukusno. - Oh, lako je.
Daću vam recept.
Užasan sam kuvar.
Smeta li vam ako pitam...
spava li Heri preko noći?
Žao mi je.
Č... čujete li ga kako plače? Pokušavam da ga zadržim... - Oh, ne, ne, draga.
To je samo...
izgledate iscrpljeno.
Tako sam umorna.
Tako sam umorna... sve vreme.
Kunem se da ga čujem kako plače kad spava.
Šta se dogodilo sa vašim mužem?
Radoznala sam.
Ja samo...
Gde vam je kupatilo? - Na spratu, na kraju hodnika.
Zar niste rekli da su ovde nekada živeli vaši prijatelji?
Pardon?
Rekli ste da su ovde živeli vaši prijatelji.
Kupatilo. - Bože, ne. U pravu ste.
Pretpostavljam da starim brže nego što sam mislila.
Evelin?
Evel...
Jeste li dobro?
Laku noć.
Javi se, javi se, javi se.
Halo.
Halo?
Sranje.
Evelin?
Evelin, znam da je ovo... - Džin.
Sedi.
Ah, uradi, uradi, uradi.
Gde je Edi?
Znamo da znaš. - Ne znam ništa.
Ućutkaj dete.
Koji kurac nije u redu sa njim? - Moram da ustanem.
Ne, ti ostani dole. - Ja... moram da ga poljuljam.
Molim te, pusti me da ustanem. - Ne, apsolutno...
U redu je. - Pokrij mu uši.
Čekaj.
Ne možeš samo nekoga ubiti. - Neko ko šta, Džin?
Nisam, nisam želeo to da radim.
Mogli smo objasniti... - Nisam hteo ništa od toga.
Mogli smo da joj kažemo... - Videla me je kako ubijam tog čoveka!
Bila je nevina. - Kako znaš? - Bila je nevina... Kako da znam šta?
Bože, možda je radila za njih.
Možda im je dala otkaz. - Nije moguće.
Hoćeš li mi zaista reći da ti ta misao nije pala na pamet?
Ali šta ako je bila nevina? - Ona... bila je mrtva.
Bila je mrtva onog trena kad si je pozvala da uđe.
Rekao sam ti, nema ljudi.
Probaj prst. - Neće uspeti. - Uvek uspe. - Ne ako je gladan.
Gladan je? - Da. - Onda ga jebeno nahrani! - Ne mogu!
Šta? Jesi li ozbiljna, Džin? - To nije ništa što ranije nisam video. - Ne mogu.
Ne mogu da imam decu.
Edi je rekao da ga nije briga.
Nije me zato želeo.
Rekao je da me voli i da ćemo to pregurati.
Ali nismo mogli da usvojimo ete zbog njegovog dosiijea.
Očigledno.
A onda, jednog dana, ušetao je sa bebom.
Rekla sam: "Ko je to?"
Edi se osmehne i kaže,
"On je naša beba."
Ta devojka je bila u nevolji.
Edi je sve platio. Najbolji lekari, sve to.
Otac bi je se trebao odreći, ali Edi je to ispravio.
Edi je rekao da su svi tog dana spasili život.
Mislim na njegovu majku.
Stalno mislim na nju.
Imaš li nekoga? - Šta?
Ionako mi ne bi rekao.
Jednom kad sam saznala da ne mogu imati dece,
prestala sam da to želim.
Mislio sam da će tako možda biti bolje.
Ne bih trebala da dovodim bebu u ovakav život.
Edi je kriminalac.
Rekla sam sebi da sam ih zato stalno gubila.
Zato ne bi ostali sa mnom.
Ali stvarno sam ga želela.
Više od ičega.
Morala sam da nastavim da živim, znaš?
Pa sam sve to spalila.
Spala sam to dok nije ostalo ništa osim vatre.
A onda je unutra ušetao Edi sa bebom.
Ovo nije mesto za dete.
S... smeje li se? - Šta?
Nasmejava li ga?
O čemu to pakla mu pričaš?
Jesi li ga čula kako se smeje?
Znaš.
Naravno da sam ga čula kako se smeje.
Pa, onda znaš.
On se smeje.
Pogotovo kad...
Šta?
Kad šta?
Radim ovo kad pevam.
Ne znam... sviđa mu se.
Desilo se i uspelo je, pa sam nastavila.
To čak nije ni pesma o bebama.
I sad kad pričam o tome, shvatam da je zapravo prilično čudno.
Uradi to.
On spava. - Da probam da skontam.
Apsolutno ne. - U redu.
Ako si takva kukavica.
# Gledam napolju
# jutarnjju kišu
# A-vu
# nekad sam bila tako inspirisana
# A-vu
# i kad sam znala
# da moram da se suočim sa još jednim danom
# A-vu
# Gospode, osećala sam se zbog toga tako umorna
# pre onog dana kad sam te srela
# život je bio tako neprijatan
# Ti si ključ za moj duševni mir
# jer činiš da se osećam
# činiš da se osećam
prirodnom ženom
# ženom.
# Gledam napolju jutarnju kišu
# Ah-ooh
# nekad sam bila tako inspirisana
# Ah-ooh
# i kad sam znala da moram da se suočim sa još jednim danom
# Ah-ooh
# Gospode, osećala sam se zbog toga tako umorna
# pre onog dana kad sam te srela
# život je bio tako neprijatan
# ali ti si ključ za moj duševni mir
# jer činiš da se osećam
# činiš da se osećam
prirodnom ženom
# žena
# Kad mi duša bila izgubljena i kad sam je tražila
# Ah-ooh
# Došao si da je zajedno potražimo
# Ah-ooh
# Nisam znala šta nije bilo u redu sa mnom
# Ah-ooh
# dok mi to tvoj poljubac nije rekao
# Sad više ne sumnjam...
U redu?
Za sve postoji prvi put.
U ostavi ima još limenki kad ovo potrošiš.
Nešto stare odeće je u ormaru. Tamo je pumpa za vodu,
za sada imaš dovoljno drva pored kuće.
Nema telefona.
Nikada nije bilo nevolja, ali za svaki slučaj...
pomeri tu stolicu.
Pomeri je nazad.
Uhvati sto, pomeri ga ovamo.
To je bilo moje skrovište.
Kad sam bio klinac.
Ovo pripada tvojoj porodici?
Vraćam se uskoro.
Nećeš me ostaviti. - Imaš li bolju ideju?
Šta je sa novcem u kući?
Taj novac je nestao, Džin. - Zar ti nemaš novac?
Kao Edijev?
Radio sam za Edija.
Nisam Edi. - Pa, šta sam ja, poslić?
Ššš.
Ovde se ne radi o tebi, Džin.
Edi je ubio šefa. Marvina.
One noći kad smo otišli.
Onda su Marvinovi momci došli u vaš stan i ubili Džimija.
Sad niko ne zna šta je šta. To je samo...
haos u gradu.
To je sve što znam.
Edi nikada ne bi nikoga ubio.
Edi je ubica, Džin.
Dugo je to već.
Gde je on sada? - Ne znam.
Kuneš se?
Zaista ne znam.
Imaš li ti nekoga.
Nekoga ko ti je rekao da ovo nije dobro za tebe.
I to su ti rekli jer te vole.
Nije imao ime.
Heri.
Nazvaola sam ga Heri.
Bez razloga. Samo mi se sviđalo ime.
Kad sam najduže bila trudna, dete sam nazvala Heri.
Nikad nikome to nisam rekla.
Koliko misliš da će proći dok...
# Neka te reka
# Ljulja poput kolevke
# Popni se na krošnje drveća
# dete, ako možeš
# neka ti se ruke
# ukrste preko stola
# dođi i dodirni
# srvari koje ne možeš da osetiš
# I zatvori vrhove prstiju
# I leti gde te ne mogu zadržati
# Neka padne kiša dok sija sunce
# I neka te ogrnu rosni oblaci
# i možda mi možeš zapevati
# reči koje sam ti upravo rekao
# Ako sve stvari koje osećaš nisu onakve kao što se čini
# onda mi ne zameri
# jer ja nisam ništa drugo osim sna
# Ptica rugalica koja peva sasvim drugu pesmu
# svaka pesma ima krila
# neće ostati dugo
# Da li oni koji čuju...
Vatra.
Vruće.
Da.
Vatra.
Vruće.
# Dodi ovde gde su ti uši...
Uradila sam to.
Ja sam uradila to.
A-vu
Mama!
Pronašla je moje skrovište.
Sigurno jeste. Ja sam Teri.
Ovo je Pol. A to je Art.
Žao mi je. Ko...
Teri. Kalova žena.
Zašto ne izađeš iz te rupe, pomozi nam da se raspakujemo.
Hej! Hajde, pomozi mi.
I to je...?
Kalov tata.
Ti si Edijeva žena.
Poznaješ li Edija?
Da, znam Edija.
Pol?
Idi da nacepaš drva, dušo?
I... Edi je nekada radio sa Kalom?
Nije mi rekao puno. Kal je pametan čovek.
Je li Kal... - Biće ovde.
Je li on... - Ne brini za Kala.
Skoro je gotovo!
Samo želim da se vratim na spavanje.
Sad znam gde ih Kal nabavlja.
Je li dobar sa bebom?
Teri je rekla da njen prvi muž nije bio dobar.
Oh, htela sam da ga nahranim. - Ne.
Ne jedemo usred noći.
Najbolje je da to nauči.
Je li sve u redu? - Sve je u redu.
Vrati se na spavanje.
Kad je Pol bio mali,
morali smo neko vreme da živimo u ovom starom hotelu u gradu.
Sveti Franjo. - Sećam se toga.
Zašto?
Bilo je sigurno za nas.
Vlasnik je crnac, crnci ga vode.
Mesto gde bi ljudi mogli da srede svoj život.
Mislim, bilo je to nekako između.
Ne baš kao tamo... ali bolje je nego tamo gde su bili.
"Gde postoji očaj, možda ću doneti nadu."
Znaš molitvu svetog Franje.
Jedina dobra stvar koju sam zadržala od katoličke škole.
Sve je mirisalo na staro.
Ponekad se toaleti ne bi ispirali.
Ali Pol je to voleo. U holu je bio telefon.
Trčao bi do njega svaki put kad bi zazvonio.
Mala telefonska sekretarica, na vrhovima prstiju.
Krila si se. - Pol, pojedi grašak.
Šta ste uradili sa graškom?
Nešto nije u redu?
On je iz konzerve? - Da.
Ukusan je.
Sol, biber, malo putera.
Malo ljubavi.
Ti ga samo podgreješ iz konzerve?
Užasan sam kuvar.
Hraniš porodicu, jel' da? - Da ali...
Onda si najveći svetski kuvar.
Stekao sam kuću kad je Kal imao 5 godina.
Jeste li oženjeni? - Bio sam.
Moja žena je umrla pre oko 4 godine.
Kal ne bi razgovarao ni o čemu.
Njegova porodica ili bilo šta drugo.
Profesionalna deformacija.
Izvadiću pištolj.
Prazan je.
Jeste li ga ikad koristili?
Svi ovi ljudi i svi njihovi pištolji.
Muž mi nije dozvoljavao ni da vozim auto.
Slušajte, svako može naučiti da puca.
Ali najteži deo je ono što zapravo radiš kad za to dođe vreme.
Sad, kad vežbate, povučete obarač...
i razmišljate o pritisku i poravnanju.
Ali ono što zaista treba da shvatite je
šta ćete uraditi kad bude stvarno.
Evo.
Naviknite se na težinu.
Zašto mi je Art pokazao kako se koristi pištolj?
Pol, možeš li izaći napolje i naći dedu?
Bilo je nekih momaka ispred našeg stana.
Živiš u gradu? - Da.
Prvo, mislila sam da je Kal samo paranoičan,
ali posle još 2. noći nas je spakovao, i otpratio nas.
Rekao je da će biti odmah iza nas.
Samo sam mislila da bi trebala biti spremna za ono što sledi.
Šta sledi? - Još ne znam.
Ali kroz ovo sam već prošla.
Art je rekao nešto pre neku noć.
Šta?
Edi je bio tvoj prvi suprug.
Art ti je to rekao?
Sama sam skontala.
Edi ti je uradio isto? Pre Kala?
Samo što je još gore jer imamo dete.
Ništa nije gore za tebe. - Ti to ne znaš.
Da, znam.
Edi mi nikada nije rekao da ima drugu ženu.
Nikad mi nije rekao puno stvari.
Tako oni rade.
Teri.
Jesi li budna?
Nešto nije u redu.
Trebali bismo potražiti Kala. Moramo pronaći Kala i Edija.
Morate prestati da brinete o...
Muka mi je od svih koji mi govore šta da radim.
Šta?
Šta? - Htela sam da odem.
Otišla bih kad bih se uverila da svi spavate.
Naravno da znam da je Kal u nevolji.
Izvini.
Art je hteo da ti kaže ujutro.
Idem sa tobom. I ne možeš me zaustaviti.
Niko mi ne može dati direktan odgovor
o tome šta treba da radim ili gde treba da budem,
i to zato što nema odgovora.
Niko ništa ne zna.
Dakle, radim ovo. Dolazim.
Jesi li završila?
Da. - U redu. - U redu, dolazim?
Već si mi to rekla.
U redu.
Ta dva tamna prozora... to je naš stan.
Obično ostavljamo upaljeno svetlo.
Stavi ovo u džep.
Tako da uvek znaš da je tamo.
Moramo negde otići.
A kad budemo tamo, treba da me slušaš, u redu?
Ne možeš nikome reći ko si.
To nije sigurno mesto za nas.
I trebaće ti drugačija odeća.
# Nemoj da prestaješ
# molim te nemoj da prestaješ
# šta god radiš
# sagledaj i mene...
Zdravo, lepotice.
Želite?
# Nemoj prestati da me voliš - Nemoj prestati, Nemoj prestati
Ne.
# Nemoj prestati da me voliš - Nemoj prestati, Nemoj prestati
Hvala.
# Možeš makar
# da učiniš da trenutak potraje
# večno
# Samo trebamo da budemo...
# Znam da sam ja kriva za naš raskid
# Povredila sam te i rasplakala...
Vidiš onog tipa tamo? To je Majk.
Ostani ovde, u redu? I čuvaj se.
Ako to nije Stara petarda. - Ne zovi me starom, seronjo.
Dođi ovamo. Kako si?
Nikad nisam mislio da ću je ponovo videti.
Kako je znaš?
Nekad je bila udata za tipa kojeg poznajem.
Edi? - Poznaješ Edija?
Upravo mi je rekla za njega.
Čoveče, to je bilo sranje.
Šta?
Oh, ne znaš?
Pazi se od nje.
Sve mu je uzela. I mislim baš sve.
Ali započeo je sasvim novi život i novu porodicu.
Drži ga daleko od ove rupe.
Kao što sam rekao, nikad nisam pomislio da je više neću videti.
Nešto se sprema. Moramo da odemo. - Pol je Edijev sin.
Ne sada, Džin.
Zašto mi nisi rekla?
Edi me je držao u mraku.
Rekao mi je da me štiti, baš kao i tebe, baš kao i Kal,
ali više ne verujem.
Je li išta od ovoga stvarno ili si baš poput ostalih?
Sranje, zaključano je. - Majk!
Hajde. Hajde.
Šta to radiš? - Ostani ovde.
Jesi li dobro?
U redu je.
Ok si.
U redu je. Ok si.
Ok si.
- Hvala.
Soba 12.
Vratila sam se po tebe.
Ali ti si otišla.
Zdravo.
Edi i ja smo dobili Pola one godine kad smo se venčali.
Ubrzo nakon toga saznala sam šta je zaista radio.
Želela sam da odem,
ali Edi mi je obećao da će mu sledeći posao biti poslednji.
Nije bio. I nikada nije bio.
Kal je bio Edijev momak.
Ali on to nije želeo, ne onako kako je Edi želeo.
Mislim da ga je to čak i malo uplašilo.
Ali on je uvek bio tu.
Uvek... čak.
Počeli smo da se poveravamo jedno drugom,
i na kraju... smo se zaljubili.
Bio je to Edi od koga si se skrivala.
Kad si bila ovde.
Došli smo bez plana.
Postali smo nemirni i otišli smo.
Tada nas je Edi pronašao.
Previše nas je voleo da bi nas povredio, ali nas nije hteo pustiti
a da zauzvrat ne dobije nešto.
Pa smo se dogovorili.
Mogli smo biti zajedno.
Mogli bismo izaći.
Ali jednog dana Edi bi nazvao,
a Kal ne bi mogao da kaže ne.
To sam bila ja.
To si bila ti.
Radim na univerzitetu, a Kal je u kompaniji za selidbe.
Pol misli da mu je otac.
I to zaista dobar.
Kako je vreme prolazilo, mislili smo da je možda zaista gotovo.
Da smo se stvarno mogli... izvući.
Stavili smo prošlost u kutiju,
i stavili smo tu kutiju u tajnu fioku.
I mislili smo da će možda samo...
nestati.
Tako mi je žao.
Onaj tip Majk u klubu...
pravo je govno, oduvek je bio.
I znala sam da će tamo bilo opasno.
Stvari stoje tako od kad je Edi ubio Marvina.
Ali odlazak tamo bila je najbolja opcija koju smo imali.
Kako to misliš?
Ako sam u pravu, Kal će saznati da sam u gradu,
a kad Kal to sazna, naći će nas.
Majk radi sa Edijem?
Zajedno su radili neke poslove.
Tadau je Edi pucao u uvo.
Majk te je zvao "Petarda".
Je li to...? - Ne govori mi...
Pa šta sad da radimo? - Čekaćemo.
Halo? - Hvala.
Teri, ispred su neki ljudi.
Možemo izaći pozadi.
Hvala.
Naći ćemo se tamo.
Džin, bez obzira šta čuješ,
hodaj.
Hej, Teri. Došao sam da razgovaram sa tobom, a?
Teri, gde ideš?
# Čak su
# i plave ptice
# plave...
Gde je Teri?
Rekla je da ćemo se naći ovde.
Pol i Heri? - Sa tvojim tatom u kolibi.
Pa, mogu li vam nešto doneti?
Kafa. - 2..
Jesi li dobro?
Edi je mrtav. - Izvolite.
Bar je kiša prestala, zar ne?
Još nešto? - Ne, hvala.
Naći ću posao. - Šta?
Možda stan.
Neko mesto daleko.
Heri može tamo odrasti.
Neće se sećati ničega od ovoga.
Znam sve, Kal.
Treba li ti pomoć?
Dobro sam.
Gde je ona?
Doći će ovde.
Je li Edi to uradio?
Bio je mrtav pre nego što sam stigao tamo.
Kreni mostom na ulici Vilson. - Ali to će potrajati duže.
Samo se kloni Centrala. - Zašto? Ostavili smo kamion.
Teri. - Moramo se vratiti deci. - Ti si ta koja je rekla
da su Majkovi momci bili ispred hotela. Ne verujem im.
Ne mogu da verujem da je seronja još uvek živ. - Ali Edi je mrtav.
Mislim da ne zna.
Neko nas prati.
Vau.
On je otišao. On je otišao.
Kal.
Teri.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne. Teri.
Teri! Kal!
Ne. Ne. Teri!
Kal!
Je li ovo ona? - Zaveži, do kurca.
Šta se dešava? - Zaveži, jebo te!
Ovo je Džin? - Da!
Edijeva žena? - Isuse Hriste!
Zar nisam rekao ovom seronji da umukne?
Lepo je napokon te upoznati, Džin.
Žao mi je što nisam znao da si to bila ti u mom klubu.
Gde je Edi? - Edi je mrtav.
Džin, Džin, Džin. Ne radi to.
Ne laži me. Zar ne znaš
da je ovo trenutak ovo sve može biti gotovo?
Sve što moraš...
Teri?
Teri.
U redu. U redu.
Dobro sam. Dobro sam.
U redu.
Idi.
Ubila sam Majka.
Džin.
Mislim da se ne mogu kretati.
Art.
Sad je sve u redu.
Tvoji mama i tata su napolju.
U redu je dušo.
Tvoja mama je ovde.
U redu. U redu.
Igraćemo igru. U redu?
Moraš zatvoriti oči i ne možeš ih otvoriti dok ti to ne kažem.
U redu?
A kad ti kažem da ih otvoriš, ne možeš se osvrtati.
Jesi li shvatio?
U redu, Pol.
Zatvori oči.
Ide veliki. Korakni. Korakni ponovo.
Ok, Pol. Drži ih zatvorene.
Ok, Pol, otvori oči.
U redu.
Ne bi trebalo da se osvrćeš.
Preveo: suadnovic
# Stala sam u Nazaretu
# Osećaa sam se polu mrtva - Mrtva
# Samo mi treba neko mesto
# Gde mogu položiti moju glavu - Glavu
# "Hej, gdine, možete li mi reci
# Gde devojka može naći krevet?"
# Možete li mi sada reći?
# Samo se nacerio i stisnuo mi ruku
# i "Ne" je bilo sve što je rekao
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno
# Skini tovar, Fani
# i, hej, da,da
# i možeš ga natovariti meni
# Skinula sam torbu
# i otišala da potražim mesto za skrivanje
# kad sam videla Karmen i đavola
# kako šetaju jedno pored drugog
# Rekoh, "Hej, Karmen
# dođi, idemo u centar grada"
# Ona reče, "Mram da idem
# ali moja prijateljica je tu negde"
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno
# Skini tovar, Fani
# i da, i da, da, da, da
# i možeš ga natovariti meni
# Siđi, Mojsije
# nema ničega što bi mogao reći
# To je baš kao da stari Luka ceka
# čeka na Sudnji dan
# "Pa, Luka, moj prijatelju
# šta je sa Anali?"
# On reče, "Učini mi uslugu
# osani i pravi Anali malo društvo"
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno
# Skini tovar, Fani
# i, i, i da
# i možeš ga natovariti meni
# da, da, da
# Uhvati mi topovsko zrno
# Sad me odvedi dole na liniju
# Da
# Moja torba tone sve više
# I verujem da je krajnje vreme
# da kažeš, devojko
# druži se sa Fani
# znaš da je ona ta
# Da
# koja me je poslala ovde
# sa pozdravima za svakoga
# da
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno
# Skini tovar, Fani
# Skini tovar slobodno