NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
ANNA KAIKKESI
Siirry. -Häivy, napero.
PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
Toivota minulle onnea.
Palaan pian.
Isä!
Ei!
Isä!
Missä olit?
En missään.
Tiedät, mitä on pelissä minulle, mutta myös sinulle.
En löytänyt sinua ja eksyin.
Lopeta!
Kenen kanssa olit?
Huomenta.
Luggi?
Hei.
Katso minua. Mitä nyt?
Kerro!
Mitä nyt?
Mitä on tapahtunut?
Kerro, mitä tapahtui?
Sotkit koko homman, Glogauer. Inhoan pettymyksiä.
Ei ollut muuta keinoa.
Hoflinger oli liian kiintynyt elämäänsä tehdäkseen itsemurhan.
Odotin tahratonta ratkaisua tuon sijaan.
Hoflinger oli kunnon mies. Hän ei ansainnut tuollaista.
En halunnut häntä pois tieltä.
Mitä sinä mutiset?
Kaikella kunnioituksella, hra Prank, siitä syytetään kannibaaleja.
Pidätkö poliiseja niin tyhminä?
Niin…
Mene pois.
Tämä perhanan viides koju.
Olemme samanlaisia, hra Prank.
Enemmän kuin luuletkaan.
Seison pimeämmällä puolella -
ja sinä kuun valoisammalla puolella,
mutta se on silti kuu.
Näkemiin.
Hyvää päivänjatkoa.
Herra Hoflinger.
Oliko isäsi tekemisissä näiden ihmisten kanssa?
Wiesnissä on tänä vuonna ihmisten eläintarha,
jossa on samoalaisia Etelämereltä.
Kannibaalejako?
Juuri nyt oletetaan, että samoalaiset -
veivät isänne jäänteet ja…
Kuka sen teki?
Pidätimme päällikön heti.
Voitte olla varmoja, että tutkimme kaikki johtolangat,
mutta tapaus on erikoinen.
Mitä tutkittavaa siinä on? -Epäjohdonmukaisuuksia.
Epäjohdonmukaisuuksiako?
Olen pahoillani.
Oliko isälläsi mitään mukanaan, kun näitte hänet viimeksi?
Kultainen hana, jota hän kantoi aina taskussaan.
Jatka vasemmalle. -Mitä nyt?
Mene!
Mitä me teemme?
Sinulla ei taida olla aavistustakaan? Se, mitä et malttanut olla tekemättä,
voi johtaa raskauteen.
Tämä on vakava asia.
Sanakin tästä, niin viillän sinut halki.
Mitä tuo on?
Etikkatiivistettä.
Pyydän luottamaan minuun.
Me naiset olemme kaikki tavallaan samanlaisia.
Oletko hullu?
En tee sitä. -Kyllä teet.
Mitä isäsi sanoo, kun hänen tyttärensä paisuu tiineen lehmän mittoihin?
Tänään ei ole hyvä päivä.
On pimein aika, jonka olemme kokeneet.
Minulle, pojille ja teille kaikille.
Mieheni oli yksi teistä.
Hän työskenteli ylpeänä kanssanne.
Te olette hänen perheensä.
Tiedän, mitä hän merkitsi teille.
Hänen äkillinen kuolemansa tarkoittaa… -Isäni ei kuollut.
Hänet tapettiin.
Roman.
Pakanajoukon toimesta, jotka olivat väärässä paikassa.
Poliisi tietää, mutta ei tee mitään.
Tämä ei ole oikea paikka.
Sanoit sen itse.
He olivat hänen perheensä, verensä ja oluensa.
Tänään se on isäni, huomenna lapsenne.
Lähetetään kannibaalit helvettiin! Kuka on samaa mieltä?
Olkaa kilttejä ja menkää kotiin. Rukoilkaa!
En halua rukoilla.
Mennään sitten!
Ripustamme muukalaiset puun oksaan.
Kyllä! -Mennään!
Mennään!
Valmiina! Mennään!
Roman!
Mitä sinä teet?
Jonkun on tehtävä se.
He hyökkäävät perheidemme kimppuun. Näytämme heille!
Kolkkaan heidät! -Näytämme heille!
Mennään!
He tulevat.
Hei.
Se oli väistämätöntä.
Kerääntykää taakseni.
Pysy siellä, Hoflinger!
Poliisi suojelee murhaajia. Hienoa.
Kyllä, ja kerron miksi. En salli sakinhivutusta.
Mennään.
Mitä sanoin? Pysykää siellä tai seuraava luoti osuu kalloosi.
Testaatko minua?
Ammu sitten.
Hakkaa hänet. -Pysy siinä.
Emme ole murhaajia.
Hoflinger,
ymmärrän sinua,
mutta päällikkö kohtaa mestauslavan silti,
hän otti vastuun teosta yksin.
Sen pitäisi rauhoittaa kaikkia.
Haluan nähdä sen sian kärsivän -
kuten isäni.
Nuo ihmiset ovat maan toiselta puolelta.
He ovat köyhiä käännynnäisiä, jotka myivät sielunsa muutamasta Reichsmarkasta. Miksi?
Koska nälänhätä tuhoaa heidän saartaan.
Saarta Saksan protektoraatissa Etelämerellä.
Onko se meidän syytämme?
En sanonut niin.
Olen ollut poliisina jonkin aikaa ja nähnyt paljon.
Haava isäsi päässä -
herättää kysymyksen. Onko vapaana hirviö,
jonka teoista päällikkö on syntipukkina?
Kysyn itseltäni,
oletko vain vanha mies, joka on lukenut liikaa romaaneja.
Näin pedon nousevan merestä.
Sillä oli kymmenen sarvea ja seitsemän päätä.
Sen sarvissa oli kymmenen kruunua.
Näkemäni peto muistutti pantteria -
ja sen jalat olivat kuin karhulla ja sen suu kuin leijonalla.
Parahin Urban, onko sinulla minulle jotain?
Toivottavasti voit käyttää sitä. Bordellin johtajattarella on poika rykmentissä.
Mielenkiintoista.
Sinä, lisää kalloja! Sen pitäisi olla pelottavaa.
Anna Münchenin loistaa!
Sinä hoidat majatalon, Ludwig. Sinua tarvitsen panimossa.
Varmistan, että kaikki jatkuu, kuten isänne halusi.
Odota.
Haluatko ottaa toiminnan vastuullesi? Entä jakelu?
Mutta miten? Olet nainen, äiti.
Olen perijä.
Isänne ei koskaan omistanut panimoa.
Mutta olen esikoinen.
Tarkistin kirjat. Tiedät, että olemme veloissa.
Meillä ei ole aikaa tuhlailuun, esimerkiksi vientiin.
Deibel on perinteinen panimo ja sellaisena se pysyy.
Pidätte minut ajan tasalla.
Pärjäämme Jumalan avulla.
Olettaen, että pysymme yhdessä.
Teet virheen. Isä lupasi minulle, että… -Kuinka julkeat?
Lopettakaa.
Häntä ei ole edes haudattu ja tekö tappelette yrityksestä?
Ymmärrämmekö toisiamme?
Siinä kaikki.
Hei.
Hoidan majataloa uudella tavalla.
Niinkö?
Voit silti unelmoida. Saat tämän kaiken jonain päivänä.
Suonissasi virtaa olut, kuten isä aina sanoi.
Pötyä. -Rakennan sen uudelleen.
Tämä on liian normaalia, tylsää ja liian Giesingiä.
Kyllä.
Tee siitä sitten epänormaalia.
Sinä olet pomo. Sinulla on enemmän vapauksia kuin minulla.
Liian Giesingiäkö?
Olet hupsu.
Idiootti.
Pyydä anteeksi äidiltä, idiootti!
Kristuksen verta on vuotanut. Ignatz Hoflinger oli synnitön ja kunniakas mies,
joka koki velvollisuudekseen laatuoluen panemisen ohella ehtoollisen.
Jätämme hyvästit miehelle, joka on lähtenyt liian aikaisin.
Lohdutukseksi niille, jotka hän jätti jälkeensä,
Ignatz Hoflinger elää edelleen -
hänen pojissaan ja laadukkaassa oluessaan.
Osanottoni, rouva Hoflinger.
Aviomiehesi ei unohdu. Traaginen kuolema. -Kiitos, hra valtuutettu.
Tarvitsen takuun, että voimme pitää kojumme Wiesnissä.
Meidän on noudatettava sääntöjä ja niiden mukaan koju on huutokaupattava.
Jos menetämme kojun, olemme tuhoon tuomittuja.
Kukaan ei halua sitä.
Katson, mitä voin tehdä.
Miten meni?
Mokoma ruoja! Hän ei kunnioita kuolleita.
Tule.
Hyvää päivää.
Rouva Hoflinger?
Nimeni on Curt Prank.
Tässä on tyttäreni, Clara.
Otan osaa.
Kiitos.
Tuletko?
Tunnetko heidät?
En.
Kuulin huutokaupasta.
Tiedätte, että tarvitsemme kojun.
Tarvitsen kaikilta lupauksen,
ettette tee tarjousta kojusta.
Oletko hullu, Maria? Kukaan ei tekisi sitä Ignatzille.
Annoitte sananne isäni hautajaisissa.
Luotamme teihin.
Jopa näin kylmänä päivänä voi tuntea auringonsäteet,
neiti Clara. -Hyvää päivää.
Prank.
Stifter.
Olen nälkäinen, isä.
Tuonko jotain? -Ei kiitos.
Nuori Hoflinger on järjestänyt suuret pidot.
Voiko kaltaisesi herkkä ihminen sulattaa sen?
Ylläni ei ole korsettia, joten sen puolesta kyllä.
Lautaset ovat tuolla.
Kiitos.
Maria.
Osanottoni.
Kiitos.
Olen pahoillani. -Ei hätää, tiedän.
Tiedän.
Otan osaa.
Mikset sanonut, ettet ole piika? -Olisiko se muuttanut jotain?
Olen pahoillani.
Tarvitsen sinua pubissa, Roman. Tuletko?
Me panimot hallitsemme Münchenin useimpia majataloja.
Hoflinger oli poikkeus.
Hän omisti panimon ja majatalon.
Hän oli sisukas mies.
Majatalon pitäjät hallitsivat Wiesnin suhteen,
mutta ostamme vähitellen majataloja ja sitä myöten kojuja.
Kollegani ja minä olemme iloisia, että hän on kuollut.
Entä leski?
Odotamme. Pitäköön jokainen huolen itsestään.
Miksi?
Jotta hän paljastaisi heikkoutensa. -Eikö niin?
Tulin esittämään osanottoni.
Totta kai.
Mitä?
Ei mitään.
Eikö mitään? Mitä? -Ei mitään.
Kusipää.
Kuka hän edes on?
Kuka? -Mitä luulet?
Se nukenkasvoinen. -En tiedä.
Et tiedä mitään.
Mitä hän tekee?
En tiedä, kusipää.
Rakennamme tulevaisuutta Münchenissä kaikille,
mutta kyllähän sinä sen tiedät. Olet liikemies.
Tulevaisuus on niiden, jotka ovat riittävän urheita sitä luodakseen.
Me lähdemme.
Stifter.
Prank.
Neiti Clara.
Mikä on lempikukkasi?
Mustat ruusut.
Niitä on vaikea saada.
Eikä vain ruusuja.
Jokaisella on juttunsa.
Huutokauppaamme kojun oktoberfestissä.
Omistaja on Münchenin kaupunki, jota edustaa kaupunginvaltuutettu Urban.
Edellinen vuokralainen oli Ignatz Hoflinger.
Rouva Maria Hoflinger, 1 000 markkaa.
On myös toinen tarjous.
Mitä?
Kuka se oli? Te lupasitte.
Hiljaisuutta, pyydän.
Rouva Gertrude Jakobmeyer.
2 000 markkaa.
Mitä?
Mitä sinä teet, Gerdi?
Isäni auttoi sinua.
Lopeta tämä hölynpöly!
Hiljaisuutta.
2 000 markkaa.
Ensimmäisen,
toisen, ja…
2 500.
Tarjous on 2 500 markkaa. 2 500 ensimmäisen,
2 500 toisen…
3 000 markkaa.
Tarjous on 3 000 markkaa.
3 000 markkaa ensimmäisen,
3 000 markkaa toisen,
Huutokauppa on päättynyt.
Nyt näet, minkä arvoista Jumalan apu on. Hukumme olueen.
Minun on maksettava kaikille toistaiseksi oluena.
Menetimme kojun.
Ei voi olla totta!
Vitus! -Niin, pomo?
Kuninkaan kuukausitilaus on toimitettava heti.
Hoidan asian.
Lisää kymmenen tynnyriä lahjaksi. -Selvä.
Minkä takia, äiti?
Isoisoisäni rakensi tämän kaiken.
Se kesti vuosia.
Maltaantekijä Deibel nähtiin idioottina, joka ei osaa lukea tai kirjoittaa.
Luovuttaminen olisi ymmärretty, mutta hän taisteli.
Kuten isäsi teki siihen saakka, kunnes meillä oli kuninkaallinen lupa.
Emmekä anna kenenkään viedä sitä meiltä.
Ymmärrätkö?
Emme koskaan.
Tiellämme ei ole esteitä.
Kirjoitamme oktoberfestin historiaa.
Haluaisin sinulta jotain vastineeksi.
Voinko polttaa?
Poikani osoitteen.
Takaan äidin ja pojan turvallisuuden.
Mitä ajattelit tehdä?
Haluan tarjota kunnollisen koulutuksen.
Hänen on lähdettävä Münchenistä. -Selvä, mutta oikeaan aikaan.
Siihen saakka salaisuutesi on turvassa.
Onneksi olkoon. Sait kaiken, mitä halusit.
Mutta se oli -
kai onnea,
että Wiesnin kannibaalit nappasivat Hoflingerin.
Murheellinen onnettomuus.
Kutsukaamme sitä kohtalon ivaksi,
mutta siinä ei ole mitään vitsikästä.
Minne nyt? -Minun on mentävä kotiin perheeni luo.
Ilta on vielä nuori.
Miten on, Anita? Haluatko Laterneen?
Kappas vain.
Hoflinger.
Eikö hän olekin panimon poika?
Etkö halunnut kotiin?
Nähdään, pikkumies.
Pidä hauskaa, Fierment. Mennään.
En nähnyt sinua galleriassa.
Miten menee?
Olen janoinen.
Isäni kuoli.
Minunkin.
Toivotaan, että vanhat miehet veivät vanhat aikansa mukanaan.
Osanottoni.
Minulla on kysymys.
Kerro, jos tämä on hölmöä.
Tunnet niin paljon taiteilijoita, että haluaisin kysyä,
tulisitteko majataloon joskus?
Giesingissäkö?
"Minz ja Maunz, kissimirrit,
nostivat tassujaan.
Miu, mau!
Hän palaa kuoliaaksi.
Heidän kyyneleensä valuivat -
kuin puro Wiesnissä."
Hän on juonut liikaa.
Siksikö Ignazin piti kuolla? Haluatko tuhoamme.
Tämä ei ole syytäni, Maria. -Puhu!
Minulla ei ole mitään sanottavaa. -Puhu!
Johannes on rykmentissä,
joka uhataan lähettää etulinjaan Kiinaan.
Siellä on käynnissä verinen kapina.
Mitä olisi pitänyt tehdä? -Puhutko Urbanista?
En tiedä.
Häpeä!
Sinäkin olet äiti.
Olisit tehnyt kaikkesi poikiesi puolesta.
Taistelet voimakkaampia tahoja vastaan.
Ensimmäinen Baijerilainen olutteltta, jossa on tilaa 6 000 vieraalle!
Tänään vietetään kulmakiven laskutilaisuutta!
Maailman debyytti Wiesnissä tänä vuonna!
Tulet hämmästymään!
Äiti.
He jakavat näitä kaikkialle.
Tämä kusipää sai kojumme.
Hän tappoi isäsi.
RAKAS COLINASI
WILHELMINE JA FRIEDRICH
Voinko tulla sisään?
Totta kai.
Tapasin hänet uudelleen.
Miten typeriä he ovat?
He ovat Luggin väkeä.
Anteeksi. Olisin ollut täällä aiemmin,
mutta Denhardt ei osannut päättää, mitä laittaa ylleen.
Idiootti. -Ketä kiinnostaa?
Olet täällä nyt.
Emmekä ole lähdössä vähään aikaan. Saanko esitellä Thomasin ja Fannyn?
Missä Fanny on, siellä paavi tanssii alushousuissaan.
Anita, Stephan, venäläinen ystäväni Vassili -
sekä Denhardt ja Thoma kuluneesta Simplicissimus-lehdestä.
He ovat taiteellisesti kaheleita, mutta rakastavat oluttanne.
Voi, Ludwig. Pidämme juuri tällaisesta.
Absintin aika.
Neiti Clara.
Miehet sellaisista juhlista…
Et ymmärrä.
Ymmärrän hyvinkin.
Jos ymmärsin oikein, hän on jo unohtanut sinut.
Miehille nautinto on melko lyhytaikaista.
Menetimme isämme.
Viattomuuden aika on ohi.
Samaan aikaan on käynnissä aalto.
Katolilaisuus häädetään yhteiskunnasta.
Se, mitä on alla, tulee pinnalle näkyviin.
Se ei ole maailmanloppu.
Pikemminkin se on alku.
Katso aikojen merkkejä.
Älä kuuntele Thomasia. Hän ajattelee romaaniaan.
Denhardt haluaisi nähdä luonnoksiasi. Hänet vakuutettuasi et tarvitse akatemiaa.
Denhardt!
Hei.
En tiedä, onko…
Onko veljesi siellä?
Hei. En tiedä.
Voisitko hakea hänet?
Loisl! Missä Roman on?
Mistä minä tiedän? Luultavasti huitelee jossain.
Olen pahoillani.
Kukas täällä on?
Lähdetään.
Oletko Fanny zu Reventlow?
Luin kaiken kirjoittamasi Zürcher Diskosionenista.
Meidän pitäisi mennä, neiti Clara. -Kiitos.
Hyvät naiset ja herrat, saisinko huomionne?
Ihanalle Fannylle.
Esitän ihaillun opettajamme Nietzschen runon.
Jonka vointi ei ole hyvä, kuten olemme kuulleet.
Thomasin mielestä tämä sopii tilaisuuteen.
Ajan merkkejä. Kuuntele.
"Kasvoin liian pitkäksi -
Ihmisen ja eläimen yli.
Nyt kun puhun,
kukaan ei puhu kanssani.
Kasvoin liian yksinäiseksi -
ja liian korkeaksi.
Odotan.
Mitä minä vain odotan?
Lähellä pilvet istuvat.
Odotan.
Ensimmäistä salamaa."
Tekstitys: Jenni Elina Ohvanainen