EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
YD DIT BEDSTE
-Flyt dig. -Hum dig, paphoved.
BASERET PÅ SANDE HÆNDELSER
Ønsk mig held og lykke, søn.
Jeg er straks tilbage.
Far!
Nej!
Far!
Hvor var De?
Ingen steder.
De ved, hvad der står på spil.
Ikke kun for mig, men også for Dem.
Jeg kunne ikke finde dig. Og jeg for vild.
Lad være!
Med hvem?
Godmorgen.
Luggi?
Hej.
Se på mig.
Hvad er der?
Sig det!
Hvad er der?
Sig det! Hvad sker der?
Hvad er der?
De har forkludret det, Glogauer. Og jeg hader at blive skuffet.
Det kunne ikke gøres anderledes
Hoflinger var for knyttet til livet for selvmord.
Jeg forventede en ren løsning. Ikke et blodbad.
Hoflinger var en anstændig mand. Han fortjente ikke sådan et svineri.
Det var ikke mig, der ville af med ham.
Hvad mumler De om?
Med al respekt, hr. Prank, men kannibalerne får skylden.
Tror De, politiet er så dumme?
Tja!
Skrid med Dem, mand!
Den forbandede femte bodplads.
De bør vide...
...at vi to ikke er ulig hinanden.
Vi ligner hinanden mere, end De tror.
Jeg står måske mere på den mørke side, og De på den lyse side af månen,
men det er stadig månen.
Farvel.
Hav en god dag.
Hr. Hoflinger.
Ved De, om Deres far havde noget med de folk at gøre?
På Wiesn i år er der igen en folkeudstilling.
Denne gang med samoaner fra Sydhavet.
Kannibaler?
Lige nu antager man, at samoanerne...
...tog Deres fars rester, og…
Hvem gjorde det?
Vi arresterede straks høvdingen.
Alt bliver undersøgt. Det kan De stole på.
Men...
...det er en mærkelig sag.
-Hvad vil de undersøge? -Uoverensstemmelser?
Uoverensstemmelser?
Det gør mig ondt.
Men havde Deres far noget med sig,
da De så ham sidste gang?
Hans gyldne tappehane.
Han bar den altid i lommen.
-Nede til venstre. -Hvad er der?
Kom så!
Hvad laver vi?
De har ingen anelse, vel?
Det, De i nat ikke kunne lade være med, kan føre til graviditet.
De skal tage det alvorligt.
Et ord, et eneste, så sprætter jeg dig op.
Hvad er det?
Eddike-essens.
Jeg beder om Deres tillid.
Vi kvinder er alle ens på én måde.
Er du skør?
-Det gør jeg aldrig. -Jo.
Hvad vil faren sige,
når hans dydige, yndige datter svulmer op som en drægtig ko?
Det er ikke en god dag.
Det er den sværeste stund, vi nogensinde har haft.
For mig…
...for drengene…
...for jer alle.
Min mand var en af jer.
Han var stolt af at arbejde med jer.
I var hans familie.
Og jeg ved, hvad han betød for jer.
Hans pludselige død...
-...betyder... -Min far døde ikke bare.
Han blev slået ihjel.
Roman.
Af en horde af gudløse vilde, man har slæbt hertil.
Politiet ved det, men gør intet.
Det er ikke passende her.
Du sagde det selv.
Det var hans familie...
...hans blod, hans øl.
I dag er det min far, i morgen jeres børn.
Hvem kommer med mig for at sende disse kannibaler i helvede?
Vær søde at gå hjem. Bed.
Jeg er ikke i humør til at bede.
Kom så!
Vi klynger de vilde op i næste træ.
-Ja! -Kom så!
Kom så!
Gør jer klar! Kom så!
Roman!
Hvad laver du?
Nogen skal jo gøre det.
De skader vores familier. Vi skal vise dem.
-Jeg skal få dem! -Vi viser dem!
Kom så!
De kommer.
Hej.
Det måtte jo ske.
Saml jer bag mig, mænd.
-Stands, Hoflinger! -Se bare.
Politiet beskytter morderne. Strålende.
Ja, og jeg fortæller dig hvorfor. Jeg tillader ikke lynchjustits.
Kom så.
-Kom så. -Kom så.
Hvad sagde jeg? Bliv stående!
Ellers ender næste kugle i dit hoved.
Du vil virkelig prøve, hvad?
Så skyd bare.
-Tæv ham. -Bliv stående.
Vi er ikke mordere.
Hoflinger...
...jeg forstår det da godt.
Men der venter jo høvdingen skafottet,
fordi han tog hele skylden på sig.
Det må man da være tilfreds med.
Jeg vil se svinet lide.
Som min far led.
De folk er fra den anden side af kloden.
De er konvertitter, der solgte deres sjæle for et par mark.
Og hvorfor? Fordi der er hungersnød på deres ø.
En ø i det tyske protektorat i Sydhavet.
Nu er det vores egen skyld?
Det sagde jeg ikke.
Jeg har haft det her job længe. Jeg er en gammel betjent og har set meget.
Ser De, såret på Deres fars hoved...
Jeg spørger mig selv, om der ikke er et bæst løst et sted.
Og den stakkels høvding må være syndebuk.
Og jeg spørger mig selv...
...om De bare er en gammel mand, der har læst for mange kolportageromaner.
Og jeg så et dyr stige op af havet;
det havde ti horn og syv hoveder.
Og på sine horn ti kroner.
Det dyr, jeg så, lignede en panter,
og dets fødder var som en bjørns og dets mund som en løves mund.
Har De noget til mig, min kære Urban?
Forhåbentlig kan De bruge det. Bordelmutteren har en søn i regimentet.
Interessant.
De der, flere kranier! Det skal være uhyggeligt!
Lad München skinne!
Du overtager kroen, Ludwig. Jeg har brug for dig i bryggeriet.
Jeg sørger for, at alt fortsætter, som far ville have ønsket det.
Vent.
Vil du overtage forretningerne?
Salget?
Men hvordan? Du er en kvinde, mor.
Jeg er arving.
Jeres far ejede aldrig bryggeriet.
Men jeg er den førstefødte.
Jeg tjekkede bøgerne. I ved, vi har gæld.
Vi har ikke tid til ekstravagancer som eksport og den slags.
Deibel er et traditionelt bryggeri, og sådan fortsætter det.
Du vil løbende holde mig underrettet om situationen.
Vi klarer os med Guds hjælp.
Hvis vi holder sammen.
Du begår en stor fejl.
-Far lovede mig... -Du vover...
Stop.
Han er ikke engang begravet, og I skændes om forretningen?
Er vi enige?
Det var det.
Hej.
Jeg ombygger kroen.
Virkelig?
Du kan stadig realisere dine drømme.
Du overtager alt det her en dag.
Der er øl i dine årer, som far altid sagde.
Sludder.
Jeg bygger det om.
Det er for normalt. For kedeligt. For "Giesing".
Jamen...
...så lav noget unormalt af det.
Du er chefen.
Du har flere friheder end mig.
"For Giesing".
Du er skør.
Idiot.
Sig undskyld til mor, idiot!
Kristi blod er spildt. Ignatz Hoflinger var uden synd.
En ærefuld mand,
der ikke kun så brygningen af kvalitetsøl som sin pligt,
men også kommunionen.
Vi siger farvel til en mand, der er gået for tidligt.
Må det trøste dem, han efterlod,
at Ignatz Hoflinger vil leve videre.
I sine sønner såvel som i sin kvalitetsøl.
Min kondolence, fru Hoflinger.
Deres mand bliver ikke glemt.
En tragisk død.
Tak, hr. rådsmand.
Hr. rådsmand,
jeg har brug for Deres garanti for, at vi kan beholde vores plads.
Vi må holde os til reglerne, og de siger,
at pladsen skal auktioneres igen.
Hvis vi mister pladsen, er vi færdige.
Det er der ingen, der ønsker.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Og?
Den skiderik.
Ingen respekt for døden.
Kom.
Goddag.
Fru Hoflinger?
Jeg er Curt Prank.
Min datter, Sara.
Jeg kondolerer.
Tak.
Kommer du?
Kender du dem?
Nej.
I hørte om auktionen.
I ved, vi har brug for pladsen.
Jeg vil have, at I alle giver mig jeres ord på,
at I ikke køber pladsen for næsen af mig.
Er du skør, Maria? Ingen ville gøre det mod Ignatz.
Jeres ord på min fars begravelse.
Vi regner med jer.
Selv på sådan en kold dag...
...kan man mærke Deres solskin...
...frk. Clara.
Goddag.
Prank.
Stifter.
Jeg er sulten, far.
-Vil du have noget? -Nej tak.
Den unge Hoflinger har sørget for tung kost.
Vil det mon bekomme en spinkel person som Dem?
Jeg har ikke snøreliv på i dag. Så går det.
Der er tallerkener derovre.
Tak.
Maria.
Jeg kondolerer.
Tak.
-Det gør mig så ondt. -Ja. Det ved jeg.
Det ved jeg.
Jeg kondolerer.
Hvorfor sagde du ikke, at du ikke er stuepige?
Ville det have ændret noget?
Undskyld.
Jeg har brug for dig ved udskænkningen, Roman. Kommer du?
Vi bryggere kontrollerer de fleste kroer i München.
Hoflinger var en undtagelse.
Han var brygger og krovært.
Han var en hård negl.
Kroværterne har altid kunnet styre os med Wiesn,
men vi opkøber langsomt deres kroer og dermed deres boder.
Mine kære kolleger og jeg er i hvert fald glade for,
at han er død.
Og enken?
Vi venter. Hver for sig.
På hvad?
At hun viser svaghed.
Det gør de vel også, ikke?
Jeg ville bare kondolere.
Selvfølgelig.
Hvad?
Ikke noget.
-Intet? Hvad? -Ja, intet.
Røvhul.
Hvem er hun?
-Hvem? -Hvem tror du?
-Hende med dukkeansigtet. -Ved ikke.
Du ved ingenting.
Hvad laver hun?
Jeg ved det ikke, røvhul.
Vi bygger en fremtid for München.
Men det behøver jeg ikke fortælle Dem som forretningsmand.
Fremtiden tilhører dem, der er modige nok til at forme den.
Vi går.
Stifter.
Prank.
Frk. Clara.
Hvad er Deres yndlingsblomster?
Sorte roser?
De er svære at få fat i.
Ikke kun roserne.
Nå, smag og behag.
Vi auktionerer en bodplads til oktoberfesten.
Forpagter: München, repræsenteret af rådsmanden Urban.
Tidligere lejer: Hoflinger, Ignatz.
Fru Hoflinger, Maria: 1000 mark.
Og der er et andet bud.
Hvad?
Hvilket møgsvin var det? I lovede.
Stille, tak.
Fru Gertrude Jakobmeyer.
Jeg byder 2000 mark.
Hvad?
Hvad laver du, Gerdi?
Min far har altid støttet dig.
Hold op med det lort!
Stille, tak.
Totusind mark...
...for første...
...for anden og...
Totusindfemhundrede.
Der er budt 2500 mark. For første...
Totusindfemhundrede for anden...
Tretusind mark.
Der er budt 3.000 mark.
Tretusind mark for første...
Tretusind mark for anden…
Auktionen er hermed afsluttet.
Nu ser du, hvad Guds hjælp er værd.
Vi drukner i øl.
Jeg må betale jer i øl indtil videre.
Vi mistede vores bodplads.
Det kan ikke passe!
Vitus!
Ja, fru chef?
Kongens månedlige ordre skal straks leveres.
Javel.
-Og ti tønder som gave. -Okay.
Det nytter jo ikke noget.
Min oldefar opbyggede alt dette, min dreng.
I årevis.
De sagde, Deibel, den fantast, kan hverken læse eller skrive.
Alle havde forstået, hvis han havde givet op.
Men han kæmpede.
Ligesom din far.
Indtil vi fik den kongelige bevilling.
Og den skal ingen tage fra os.
Forstår du det?
Aldrig.
Intet står i vejen for os længere.
Vi skriver oktoberfestens historie.
Jeg vil gerne have noget fra Dem til gengæld.
Må jeg?
Min drengs adresse.
Jeg garanterer både for morens og drengens sikkerhed.
Hvad tænker De på?
Jeg vil give ham en ordentlig uddannelse.
-Han skal væk fra München. -Fint, men når tiden er inde.
Indtil videre skal De vide, at deres lille hemmelighed er sikker.
Tillykke.
Nu fik De alt, De ønskede Dem.
Men det var…
...alligevel...
...et heldigt sammentræf, ikke?
At Hoflinger blev fortæret som en snack af vores kannibaler på Wiesn.
En tragisk hændelse.
Vi kan også kalde det skæbne.
Men det er ikke noget at spøge med.
-Nå. Hvor skal vi hen nu? -Jeg skal hjem til kone og barn.
Natten er stadig ung.
Hvad siger du, Anita? Skal vi hen på "Die Laterne"?
Jamen dog...
...Hoflinger.
Er det ikke bryggerens dreng?
Skulle I ikke hjem?
Vi ses, lille fyr.
Hav det sjovt, Fierment. Kom så.
Jeg så dig ikke på Pinakothek.
Hvad er der?
Jeg er meget tørstig.
Min far er død.
Min også.
Lad os håbe, de gamle tog deres gamle tider med.
Jeg kondolerer.
Jeg har et spørgsmål.
Sig bare, hvis det er fjollet, okay?
Du kender jo så mange kunstnere,
og jeg vil gerne spørge, om I kan komme forbi kroen engang?
I Giesing?
"Minz og Maunz, kattene...
...løfter deres poter.
'Mjav, mjav!
Mjav!'
Barnet brænder i lys lue!
Deres tårer løber…
...som en bæk på Wiesn."
Han har drukket for meget.
Derfor skulle Ignatz dø? Vil I ødelægge os?
-Det er ikke min skyld. -Tal!
Jeg har intet at sige.
Tal!
Johannes er i regimentet,
og de truede med at sende ham til fronten i Kina.
Der er et blodigt oprør der.
-Hvad skulle jeg have gjort? -Var det Urban?
Jeg ved det ikke.
Skam dig!
Du er jo selv mor.
Du ville have gjort alt for dine drenge.
Du kæmper mod højere magter, Maria.
Den første bajerske ølborg med plads til 6.000 gæster!
Og i eftermiddag lægges grundstenen!
Verdensnyhed på Wiesn i år.
I bliver overraskede.
Mor.
De deler dem ud overalt.
Det røvhul fik vores plads.
Han har din far på samvittigheden.
PRANK BERLIN
JERES FRK. COLINA
WILHELMINE OG FRIEDRICH
Må jeg komme ind?
Selvfølgelig.
Jeg så ham igen.
Hvad er det for fjolser?
Det er Luggis folk.
Undskyld. Jeg ville have været her før,
men Denhardt vidste ikke, hvad han skulle tage på.
-Din idiot. -Og hvad så?
Du er her nu.
Og vi går ikke snart. Må jeg præsentere dig for Thomas, Fanny…
Hvor Fanny er, danser paven i underbukser.
Anita, Stephan, min russiske ven Vassili,
og bladsmørerne Denhardt og Thoma fra Simplicissimus.
De er alle kunstnerisk tossede, hvis du spørger mig,
men de elsker din ædle øl.
Ludwig. Det er lige efter vores smag.
Lad den grønne fe flyve.
Frk. Clara.
Fyre fra den slags fester…
Det forstår du ikke.
Jo, jeg gør.
Og hvis jeg forstod det rigtigt, har han længe glemt Dem.
For mænd er det...
...en kortvarig fornøjelse.
Vi har mistet vores fædre.
Uskyldens tid er forbi.
Det falder sammen med et udbrud.
Katolicismen...
...bliver uddrevet af samfundet.
Og det, der forskubbes forneden, forskubbes også ovenpå.
Det er ikke verdens undergang.
Snarere...
...begyndelsen.
Se tidernes tegn.
Lyt ikke til Thomas. Han tænker bare på sin roman.
Denhardt vil se dine skitser.
Overbeviser du ham, behøver du ikke akademiet.
Denhardt!
Hej.
Ja, jeg ved ikke…
Er Deres bror her?
Hej. Det ved jeg ikke.
Kan De hente ham?
Loisl! Hvor er Roman?
Hvad ved jeg? Han strejfer nok omkring et sted.
Beklager.
Hvem har vi her?
Lad os gå.
Er De Fanny zu Reventlow?
Jeg har læst hvert ord, de har skrevet i Zürcher Diskussionen.
Vi bør gå, frk. Clara.
Tak.
Mine damer og herrer,
må jeg få Deres opmærksomhed?
For den vidunderlige Fanny.
Dette er et digt af vores beundrede lærer Nietzsche.
Han har det ikke så godt, hører man.
Thomas synes, det passer godt herhen.
Tidens tegn. Lyt.
"Jeg voksede mig høj
Over menneske og dyr
Når jeg taler
Taler ingen med mig
Jeg voksede op for ensom
Og for høj
Jeg venter.
Hvad venter jeg dog på?
For tæt er skytronen på mig
Jeg venter
Venter
På det første lyn