PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Počkej, něco tu mám.
Hej ty, něco ti spadlo, můžeš to sebrat?
Stůj, ještě tohle.
Podívej, jak se tu válí. Měli by se stydět.
HOSTINEC XANTHNER PIVOVAR HAMMER GSELL
TENTO PŘÍBĚH SE ZAKLÁDÁ NA SKUTEČNÝCH UDÁLOSTECH.
Dále!
Paní Hoflingerová.
Dobré zprávy, paní Hoflingerová.
Co je pro jednoho smůla, je pro jiného štěstí.
V hostinci Xanthner našli krysy.
Krysy?
Pro Xanthnera Wiesn skončil. Čistota na prvním místě.
A protože je to tak narychlo, nebude se dražit.
Rozumíte, kam tím mířím?
Osobně bych se zasadil…
aby ten pozemek připadl vám.
Máte-li zájem.
A pokud máte na nájem, pochopitelně.
Dlouho se nerozmýšlejte.
Vezmeme ten pozemek…
ale děkovat vám za něj nebudu.
Poprvé, podruhé, potřetí.
Přiklepnuto vdově po Hoflingerovi.
Nechceš si odpočinout?
Aby mě všichni měli za princeznu?
Co si myslí ostatní, je mi jedno. Nenosíš teď jenom pšenici.
Musíme vydělat, Hoflingere.
Dokud jsme jen dva.
Pane Pranku. Slyšel jsem, že jste hrdým majitelem mnichovského pivovaru.
Blahopřeji k nákupu Hasenbergeru.
Usiluji o příměří. Měl jste pravdu.
Okamžitě zastavte všechny aktivity ke zničení Hoflingerů.
Naše obchodní dohoda je u konce.
- Nerozumím. - To není třeba.
Pane Pranku, nevykládejte si to špatně,
můžete mi aspoň vysvětlit, co…
Duševní očista, Glogauere.
Duševní očista?
Pro mě za mě.
Co teď bude s mými výlohami?
Dovolte mi malou radu…
skončete s těmi špinavostmi.
Takže vy už nechcete zničit Hoflingery?
Jste si jistý?
HOSTINEC XANTHNER PIVOVAR HAMMER GSELL
NA STARÝ DEIBEL MAJITEL - LUDWIG HOFLINGER
Podívejme se.
- Jako skutečný hostinský. - Trochu hloupé, ne?
To nosit nebudu.
Tu kazajku nosil tvůj otec, když byl na vrcholu.
Děvčata po tobě budou šílet.
Luggi, podívej se okolo. Zvládli jsme to.
Začíná se dařit!
Nejsi rád?
Jsem rád. Ale co ten chudák Xanthner?
V této době se musí každý starat o sebe.
Rodina na prvním místě.
Jaká rodina?
Teď tomu šéfuješ ty, Luggi.
A jednou to převezmou tví synové.
Rozumíš?
Tebe vážně nezajímá, kde je?
Až dostane rozum, může se vrátit domů.
Raz, dva, tři!
Počkej. Máš to?
Ano, počkej. Mám to.
Krucifix, to je tíha.
Ať tu nevidím nikoho střízlivého, jasné?
Ti lidi se musí opít do němoty. Zařídíš to?
- Ano, samozřejmě, pane Pranku. - Výborně.
Katjo, pojď sem.
Máme na lavicích prázdné džbány. Proč?
- Dáme další. - Další, jasně!
Na zdraví!
No tak!
To stačí.
V pořádku.
Už to nedělej, slyšíš?
Proč?
Vyplatilo se to.
Brzy můžeme do Chicaga.
Ještě pár týdnů.
Pak to všechno hodíme za hlavu, miláčku.
Alespoň třetí třídou.
Promiňte. Nechci mladou dvojici rušit.
Vaše výplata, slečno.
Panejo, tak jemné ruce.
Na pšenici až moc jemné.
Počkej.
Prodáš mi ty noviny?
Vezmi si je.
Díky.
Ten sedlák platí dobře.
Je tam něco?
„Krysy! Pivovar Deibel přebírá hostinec Xanthner.“
Do prdele!
Je naraženo!
Mé srdce bije jako kladivo.
Na kovadlině starých časů.
V kovárně na vrcholku hory.
Mě nikdy nezlomí.
Ti muži mě nikdy nezamknou
za zlaté mříže.
Když se směješ, cítím domov.
Protože s tebou je i déšť posvátný.
A vždy prahnu
po dalším kousku štěstí.
Lina!
Venku jsem viděl plakát a napadlo mě,
že tu holku znám.
Nechej mi trochu.
Ruppe.
Co chceš?
Ani trochu tě netěší, že mě vidíš?
- Mám práci. - Daří se ti, co?
Ten tvůj obrázek je všude. Je to úplná senzace.
Možná ráda uvidíš ještě někoho.
Maminko.
Maxi!
- Mami. - Můj chlapečku!
Máš se dobře?
Jak jsi ho našel?
To nebylo těžký.
Znám tvé přátele.
A teď jsi mě sem přišel vydírat?
Ne.
Přišel jsem se resocializovat.
Takže, Lino…
mohla bys mi prosím odpustit?
Já už nepiju.
Věř mi.
Nějaký problém?
Vše je pod kontrolou, šéfe.
Tady máš.
Proč nežije ten chlapec u tebe?
Posílám mu peníze na školu.
Chtěla jsem si ho už vzít, ale plány mi vždy nevycházejí.
No…
Už je to v pořádku.
Máš dost peněz?
Ano.
Pojď.
Co je? Už včera měl odprejsknout.
Pojďte blíž, dámy a pánové.
Slečno Kandlová!
Co chcete?
Nebojte se. Chci jen vědět, kde je má dcera.
Jak to mám vědět?
Prosím.
Řekněte, zda se jí daří.
Žije.
Je v pořádku.
Našel ji Roman Hoflinger?
On vždycky tak nadává.
Hej?
Lino.
Ruppe, to nemá smysl.
Poslyš, já…
Chci ti to vynahradit.
Musíš mi věřit. Přísahám.
Urbane.
Pane Stiftere?
Děje se něco, pane Stiftere?
A neděje, pane Urbane?
Ve jménu Otce, Syna i Ducha svatého. Amen.
S kolegovy z asociace velkých mnichovských pivovarů…
přemýšlíme, zda jste si pivním stanem toho Prušáka
skutečně nějak pomohl.
Mohu vás ujistit…
že ten Prušák splnil všechny požadavky.
Přirozeně.
Jistě ale chápete, že nás překvapilo,
jak nekonečné jsou zásoby malého pivovaru,
jako je Hasenberger.
Panejo…
kdo by to byl řekl, drahý Stiftere?
Hra skončila,
příteli.
Pojďme si promluvit o budoucnosti.
Co máte v plánu…
až si příští rok bude chtít pivní stan postavit každý?
- Nemáme dost místa. - Přesně.
Myslím, že bude třeba nové ustanovení.
Předepisující?
Přesně, pane Urbane. Předepisující… početní kvótu.
Ano.
Pouze pivovary z Mnichova
s minimální produkcí, řekněme…
patnáct tisíc hektolitrů ročně…
budou v budoucnu smět na Wiesnu vztyčit stany.
A co ty malé boudy a pivovary?
Ty bez Wiesnu nepřežijí.
Hergot, Urbane, časy se mění!
Vstupujeme do nového století!
Hostinští budou za povolení na prodej alkoholu trhat ruce.
Zcela v zájmu zákazníka. A zde vstupujete do hry.
Kdo lépe zhodnotí, který hostinský vyhovuje podmínkám?
Nebo má, abych tak řekl… likviditu?
Ve vší úctě…
obávám se, že mám svázané ruce.
To by musel rozhodnout starosta.
Sbohem.
Prosím vás.
Starosta na vás dá.
Jste důležitý člověk.
O jaké částce se bavíme?
Obrovské daňové příjmy…
které může investovat do bydlení…
či vzdělání.
Pro mě za mě, ať si na radnici třeba přistaví další věž.
Nedělejte ze sebe naivku.
Kolik?
Co když starosta rezignuje?
V tom případě by se nám hodil kandidát,
který bude jednat v zájmu velkých pivovarů.
Takový kandidát…
by měl zajisté naši podporu.
Volební kampaně jsou nákladné.
Otázkou je, co by ho k takové rezignaci přimělo?
Vždy jde o drobnosti.
Budete-li dostatečně dlouho hledat…
vždy se něco najde.
Nemám pravdu, starosto?
Na budoucnost.
PIVNÍ KARTEL!
Pane Urbane! Vidím, že máte nové přátele.
Už plánujete příští rok. Jak tomu mám rozumět?
Příští rok se Wiesnu nezúčastníte.
Prosím, omluvte mě. Mám schůzku.
Hubi, Willy.
Nechci vás obtěžovat s rodinnými záležitostmi, ale nedáváte mi na výběr.
Pán Bůh miluje všechny děti, pane Pranku.
A vaše žena?
Má žena se rozhodla stát se raději manželkou úctyhodného politika
než být rozvedenou ženou.
Ví o tom.
Co to děláme?
Naše děti utekly. Vyhnali jsme je.
- Musí platit za naše hříchy? - Zaplatí za svoje vlastní.
Kartel nás oba podvedl, paní Hoflingerová. Jsme na jedné lodi.
Můžeme se od svých dětí učit.
Víte, jak jsem získala tu novou boudu?
Krysy.
Rozkošně to porcujete.
Dobrý večer.
Konečně jsi tady.
Sedni si, Anatole. Ten člověk je znamenitý.
Představ si, že umí perfektně nakrájet bažanta.
Dobrý večer, pane Stiftere.
Neublíží vám, je to dobrák.
Jmenuji se Glogauer.
Pojď, sedni si. Jdeš právě včas.
- My se známe? - Ne.
Podle mě je ale načase to napravit.
Takže…
o co jde?
Slyšel jste o rodině Hoflingerů?
Měl bych?
Pak tedy nevíte, že jim ten Prušák pomohl k nové boudě.
Jeho dcera je těhotná s tím Hoflingerovic klukem.
Možná je ta bouda něco jako věno.
Hoflingerovi a ten jejich pivovar.
Prank s tím svým podnikem.
To je kapitál.
Slibné, nemyslíte?
Osobně…
bych se nedivil, kdyby si spolu něco začali.
Ano…
A kdo by jim to zazlíval? V dnešní době…
- A jak to všechno víte? - Ten Prušák mi to sám řekl.
Až donedávna jsem byl něco jako jeho hlavní vyjednavač.
Něco pro vás mám.
Za režijní cenu, samozřejmě.
Malou senzaci,
která tomuto zvrhlému svazku sebere vítr z plachet.
Dobrou chuť.
Lino.
Lino, otevři!
Lino!
Buď zticha. Chlapec spí.
Řekni mi…
proč jsi zamkla?
Tak co?
Užívala sis dnes v práci?
Nebuď taková. Proč jsi pořád taková?
Prosím, Ruppe, běž.
Tak…
se s manželem nemluví. Ještě jsem pořád tvůj manžel.
Prosím, jdi.
Poslyš, mrzí mě to, jasný?
Nemyslel jsem to tak.
Změnil jsem se.
Hoďte starý život za hlavu
a vydejte se s námi do vesmíru.
Ani Jeho Veličenstvo princ-regent si to nenechal ujít.
Neuvěřitelnou Cestu na Měsíc!
KINEMATOGRAF
Díky, šéfe.
Pár minut nikoho nezabije.
Připravte se, dámy a pánové.
Čeká vás světový div. Princi-regente, bon voyage.
Neuvěřitelné.
Paní Hoflingerová, musíme si promluvit s vaším synem.
Dopustil se zločinu, takže nám raději řekněte, kde je.
To on.
To on za všechno může.
Ty špinavá kryso! Vrahu!
Můžeš se prosím obléct a jít? Musíme si promluvit.
Ludwigu, teď se to vážně nehodí.
Můžeš prosím vypadnout?
No tak, Franzi, běž. Peníze ti dám zítra.
Ty jsi to věděl?
- Musels to vědět, že jo? - Co máš na mysli?
Že nás natáčeli.
Tím kinematografem, když jsme spolu…
Celý Mnichov nás viděl na tvém maškarním bále.
Takže se to tu začalo konečně hýbat, v tomhle zapadákově,
v téhle provinční díře.
Co by byl Mnichov bez nás?
Jen mizerná komická opereta, nic víc.
Ty jsi to věděl?
Zavřou mě.
Co ty na to?
Mluv se mnou!
Věděls to?
Hergot.
Nebuď jako synáček svých rodičů.
Něco pro mě znamenáš. Rozumíš?
Jsem nemocný?
Ne, ty ne!
To ti ostatní!
Odjeďme pryč.
Pryč odsud.
Ty a já.
Myslels, že se vezmeme, Ludwigu?
Já ne.
Toto je budoucnost.
Milovat toho, s kým jsi právě v posteli.
Muže, ženy, jednoho, pět, deset!
Já jich nechci pět ani deset.
Tak to…
Tak to se vrať.
Vrať se domů.
Domov už nemám.
Připadá ti to jako nemoc?
Můžeš odejít, prosím? Musím pracovat.
Hoflingere!
Ani mi ho nedovolili pohřbít vedle otce.
Prank se nám pomstil, ten ďábel.
Pomstil…
protože jsem řekla těm pisálkům…
o tom dítěti, co ta zmije nosí.
Co?
Nikdo ji nepotřeboval. Nikdo.
Jsi špína.
Špína, co se dere do každé škvíry, co najde.
Copak to nevidíš?
Copak jsi slepý?
Bude tvou zhoubou.
Zešílelas, mami.
„Oči slepých potom prohlédnou,
uši hluchých se otevřou.
- Chromý poskočí jak jelen.“ - Pojď.
„V divočině budou prýštit vody a v poušti potoky.
A bude tam silnice a cesta.
Pro ty, co se dají Svatou cestou. Neubere se jí nečistý.
Tvé oči uvidí krále v jeho kráse
a v dáli uzří zemi. A budeš přemítat.
‚Kde je výběrčí? A ten, co počítal věže?‘
Hospodin je náš soudce, náš zákonodárce.
Hospodin je náš král, on nás spasí.“
KANIBALOVÉ
- Tvého bratra je mi líto. - Drž hubu!
Teď mluvím já.
Čím mám začít?
Tím pozemkem?
Tvou dcerou?
Nebo mým otcem?
Miluješ ji?
Postarám se, že ji už nikdy neuvidíš.
Uvěřil jsem tvé matce.
Ona nakreslila tu karikaturu…
a řekla, že by sis Claru nikdy…
- Prolhané prase! - Zadrž! Dost!
Ano, zabij mě! Dělej!
Máš mou dceru.
Ale za tvého bratra nemůžu.
Vzal jsem vám boudu.
Ale kdo vám dal novou?
Ty krysy?
Je dobře, že jste se vrátili!
Co tady chcete?
Klid, pane Pranku.
Proboha, co se vám stalo?
Pane Pranku, rada se domnívá,
že porušujete důležité ustanovení, podle kterého
se smí na Oktoberfestu podávat jen autentické pivo z Mnichova.
Zahájili jsme vyšetřování. Váš pivní stan se tímto zavírá.
Je z Mnichova. Co to má znamenat?
Jen odebereme vzorky.
Existuje podezření,
že pod falešnou etiketou prodáváte to z Norimberka.
Dáte si něco, paní Hoflingerová?
Skotskou?
Ovocnou pálenku?
Malinovici?
Dejte na mě a rychle to skončete.
Už na to čekáte dlouho.
Či přece jen skotskou whisky?
Jsem tu jménem svého manžela.
Býval by raději přišel sám.
Lidi, paní Hoflingerová…
jsou odolné potvory.
Je třeba mít sílu, být rychlý a především odhodlaný.
Ti, co zaváhají…
prohrají.
Vy…
jste všechno zničil!
Celý svět!
Úplně jste mi pohltil mysl.
Přijdete si sem…
a berete lidem život!
A čekáte, že to tak necháme?
Roky jsme bojovali! Roky!
A vy…
s celou svou slávou!
Slíbila jsem manželovi, že…