NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Коли вмер мій батько,
я хотів лише щастя для матері.
Який би з мене був чоловік, якби я не допоміг матері?
Якби не врятував її?
МОНТАНА, 1925
-Їсти не будете? -Ні.
Ну що, згадав, товстуне?
Що?
Скільки років тому ми успадкували ранчо від наших старих?
А що?
Тільки подумай.
Приймав колись ванну вдома, Філе?
Не приймав.
Завтра рано вставати, брате. Дорога неблизька.
Тут дохла корова. Тримайте худобу подалі.
-Що сталося? -Сибірська виразка. Не чіпай.
Ось і все.
Що «все», Філе?
«Що все?» Добре, товстуне, я скажу тобі, «що все».
Ми двадцять п'ять років пасемо худобу разом.
З початку тисяча дев'ятисотих.
Багато часу минуло.
Та не забагато.
Знаєш що?
Що?
Нам би поїхати в похід, у гори, підстрелити лося.
Приготувати печінку на вугіллі, як Бронко Генрі нас навчив.
Що, живіт болить?
Ні.
А вигляд — ніби луснеш, якщо зв'яжеш пару слів.
Сьогодні буде 12 осіб.
Відомо, які страви вони люблять?
Їм до вподоби смажена курка.
Що?
Мені треба до тебе.
Заходь.
Що робиш?
Нічого.
Це альбом?
Не зовсім.
-Можна? -Авжеж.
-Тобі подобається маєток? -Забагато прибирати.
Тобі не доведеться. Для цього є прибиральники.
Вона гарна.
У неї гарні квіти.
Чудова ідея, Пітере.
Вони такі гарні.
Дякую.
Це на столи?
Звичайно.
-Мені потрібно три курки. Принесеш? -Добре.
Муситимеш віднести свої речі в хлів.
Я постелю тобі на підлозі.
КОХАНОМУ ЧОЛОВІКУ Й БАТЬКУ ВІД РОУЗ І ПІТЕРА
ДР. ДЖОН ҐОРДОН 1880–1921
Джейку.
-Він прийшов? -Ні.
Ми не можемо чекати вічно. Худоба у дворі, допивай.
-Ти щось скажеш? -Ні.
Тільки з братом.
Де ти був?
Я не можу надовго затримувати хлопців.
Усе гаразд.
Я перевірив, струму не буде до ранку.
Ні, дякую. Філе, на Червоному млині на нас уже чекають.
Час вечеряти, хлопці.
Треба вирушати.
Де ти був 25 років тому, Джорджі?
-З тобою. -Я тобі скажу.
Щокатий хлопчисько, якому забракло розуму закінчити коледж.
Тобі допомагали інші.
Дехто навчив нас працювати на фермі, і ми досягли успіху.
Бронко Генрі.
Тож…
За нас, братів, Ромула й Рема, та вовка, що нас виростив.
-Бронко Генрі. -За Бронко.
За Бронко Генрі.
-Бос виходить. -Вечеряти, хлопці.
Дуже дякую.
-Роуз? Роузі, зіграй для нас на піаніно. -Не можу!
-Зіграй! -Давай!
-Усе гаразд? -Так, мем. Нормально.
Нічого собі, яка краса.
«Ніколи не бачив жінки за кермом авто».
А я йому: «Ніколи не бачили жінки за кермом?»
Він думав, за кермом пес.
Ні.
Ні!
О так…
Що ж…
Цікаво, що за краля це зробила?
Та це я їх зробив, сер.
Моя мати була флористкою.
Тож я зробив їх такими, як у нашому садку.
О, перепрошую.
Вони як справжні.
Так, джентльмени. Ось що треба робити з серветкою.
-Це щоб вино не пролити. -Второпали, хлопці?
Щоб вино не пролити.
Принеси-но нам поїсти.
-Бронко колись тут їв? -Ні.
А де ж ви їли?
Тоді в нашому салуні був оселедець і багато випивки.
Пам'ятаю, якось Бронко заклався, що на будь-якому коні перестрибне
через столи й стільці салуну, складені докупи на вулиці.
Ми вибрали для нього шкапу.
Це його не засмутило.
Він зняв своє сідло,
підвів коня до столів і стільців, весь час із ним розмовляючи,
погладжуючи його велику, потворну голову, поки той нюшив.
Він застрибнув на коня, поскакав назад, і…
Що?
І перелетів.
Перестрибнув?
Щоб шкапа стрибала… Такого ще не чув.
Це все «амор».
Що скажеш, Джордже?
«Амор»?
Я не… Що… Не знаю, про що ти.
Можна тихіше? Ми їмо.
Закрий, або я це зроблю!
Усе гаразд, Пітере?
Куди ти?
Ідіть, я заплачу.
Вранці заплатиш.
Я підійду.
Заплатити зараз, місіс Ґордон, чи…
Якщо хочете, можете…
надіслати рахунок, і я вишлю вам чек.
Будь ласка Тримай мене міцніше
Ти вся моя Люблю тебе сильніше
Тож будь моєю Або ж бо нічиєю
Сьогодні буде гаряче У старому містечку
Ходімо, я тебе кохаю.
ФІЛ БЕРБЕНК
Джордже.
У РАЗІ ПОЖЕЖІ
Джордже.
Брате.
Де ти був?
Через те, що ти сьогодні сказав про її хлопчика, Філе…
вона розплакалася.
Вона за дверима підслуховувала?
Вона плакала, Філе.
Якого дідька?
Я сказав її хлопцю взяти себе в руки й стати чоловіком.
Просто звернув на це увагу.
Вона б сама мала розуміти.
Хапай його.
Він зміг!
Раніше краще виходило.
Майже зміг.
Бронко Генрі так учився?
З кордою я його точно ніколи не бачив.
Що ти там бачиш, Філе?
Там є тварини?
Хтось іще бачив те, що бачив ти, Філе?
Джордж?
Він — ні.
Скажи, Філе. Що там?
Адже там щось є, правда?
Якщо не бачиш — значить немає.
Має бути тварина.
ЧЕРВОНИЙ МЛИН РЕСТОРАН — НІЧЛІГ — ХАРЧІ
Вітаю, містере Бербенк.
Здрастуйте, місіс Ґордон.
Чим вам допомогти?
Я прийшов просто побачити вас.
Я трохи зайнята.
«Цей щонайкорисніший соус чудово пасує
до м'яса, риби й сиру».
Вони принесли вино.
Мені це не до вподоби.
Не люблю спиртного.
Здається, там не тільки вино. Схоже на щось міцне.
Вони щось рано. Не треба було ставити ту піанолу.
Ось вода.
Я бачу… Доктора з Герндона та підприємця містера Вельца.
О боже… Шкода, що Пітера немає.
Він би подав салат, а мені треба смажити курку.
Іноді, коли накриваєш на стіл…
Містере Бербенк…
Я збігаю по Пітера.
Доброго дня!
Схоже, я новий офіціант.
Докторе.
Містере Бербенк.
Містере Вельц.
Бачив унизу сніг?
Та ні.
Згорну собі цигарку, якщо вже прокинувся.
Далеко дістався?
До Біча. Як і збирався.
Біч?
Що ти там робив, Джорджі?
Поводився розпусно?
Розмовляв із місіс Ґордон.
Ясно.
Вона плакала тобі в жилетку.
Це правда.
Тільки дай їй нагоду, і вона проситиме гроші на коледж для свого дівчиська.
Пам'ятаєш, як наша стара привезла на ранчо дівок,
щойно в нас яйця виросли?
Боже мій.
Пам'ятаєш королеву томатного супу?
Хіба не вона написала тобі:
«Я ніколи не забуду західного Місяця»?
Мабуть, її ти міг би запросити кудись
і без мішка на голові.
На відміну від інших.
Добраніч, Філе.
Ти класну бабу собі вибрав, товстуне. Упевнений, вона дасть тобі й без шлюбу.
Потримай.
Що ви з ними робитимете?
Чорт забирай.
Наріжете чи що?
Джордж…
Він знову поїхав?
…сплутався зі
вдовою самогубця…
та її шмаркатим сином.
Маленький стіл для твого великого.
Філе.
Так, слухаю, старий.
Ти писав старенькій?
Написав пару слів обом.
Щось згадував про Роуз?
Ну, Роуз…
Ти й сам знаєш, що подумала б старенька,
якби дізналася, що ти з нею сплутався.
У неї, певно, стався б інфаркт.
Старенька поставилася б до неї так, як одна місіс Бербенк
до іншої місіс Бербенк.
Що ти сказав?
Ми одружилися в неділю.
Вона позбулася дому в Бічі.
Припини.
Не рухайся, мале стерво.
Ти мале стерво!
Так?
Припини! Бридке стерво!
Хвойда!
Мої вихованці вечеряють рівно о 18:00.
Якщо є домашня робота, посуд мити не мусить.
У приміщенні ніякого взуття.
Може, приїздитимеш іноді на ранчо? Буде чудово, правда?
Я можу взяти трохи пелюсток троянд?
Привіт.
Візьми решту на потім.
Я подумав, можна було б влаштувати вечерю і познайомити тебе з моїми батьками.
Ми могли б запросити губернатора та його дружину.
Я бачив їх сьогодні в Герндоні й…
І вже обмовився про це.
Може, ти зробиш нам ласку й зіграєш на нашому старому піаніно.
Джордже, я не дуже добре граю.
Я лише підігрувала в кінотеатрі.
Для нас твоя гра більш ніж чудова.
Старенька взагалі не вміє, тож…
Якщо ти цього хочеш.
Схоже, тут гарне місце.
Будь ласка, зупинися тут.
Гарне місце для чого?
Ти дивовижна, Роуз.
Стань поруч, Джордже.
Що відбувається?
Роби як я.
Ліва нога вперед.
Раз, два, три. Вбік.
Раз, два, три й назад.
Раз, два, три.
-Знову вбік. Раз, два… -Вибач, я зовсім не вмію.
-Я не вмію танцювати. Я… -Ти вже танцюєш.
Дивися. Ця нога вперед.
Не думай.
Раз, два, три. Вбік.
Раз, два, три й назад.
Раз, два, три.
Я ж казала, що навчу.
Уперед, два, три.
Вбік, два…
Що таке, Джордже?
Просто я…
Я хотів сказати, як чудово…
не бути самотнім.
Йди нагору, не мерзни.
Привіт, Філе.
Пам'ятаєш Роуз?
-Вітаю. -Привіт.
-Щось не так із пічкою? -Гадки не маю.
Піду вниз і розберуся.
Я весь день на вас чекаю.
Старий просив надіслати йому договір.
Думаю, це зачекає до ранку.
-Ти в порядку? -Цілком, Джордже.
Що ж, брате Філе,
наша подорож була чудова…
Я тобі не брат.
Ти дешева авантюристка.
«Наша подорож була чудова».
Заходь.
Це ванна кімната. Будь як удома.
Звісно, клади.
Добре.
СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ
БРОНКО ГЕНРІ — ДРУГ 1854–1904
Влаштовуйся зручніше.
У мене є для тебе сюрприз.
Який?
Тоді це не буде сюрпризом.
Коли починаються дощі, підвал затоплює.
І всі щури тонуть. Спливають на поверхню.
Доводиться відправляти туди хлопців, щоб виловлювали їх…
Прошу, говоріть далі.
Не зважайте.
Байдики — не моє.
Обережно.
Ходімо праворуч.
Тепер розверніть.
Прошу, я візьму.
Що це?
Джордже, це…
Це рояль?
-Тримаєш? -Так, тримаю.
Це кабінетний рояль «Мейсон енд Гемлін».
Ні, він для мене надто хороший. І…
У мене дуже слабкий рівень. Граю мелодії.
Мені й хочеться мелодій.
І губернатору теж.
Нам не треба концерт. Просто почути, як ти граєш.
Я залюбки подивлюся на губернатора,
коли він приїде й вилізатиме зі своєї машини.
-По одній сходинці, готові? -Три, чотири.
-Із цього роблять мотузку? -Із цих смужок? Так.
Хлопці, знайдіть собі роботу.
Так, сер.
Я прийшов, щоб дещо обговорити.
Давай, напарнику. Не мовчи. Що там?
Його величність приїде на вечерю, а ще старий зі старенькою.
Що ж, ми виходимо у світ.
Вона знову на піаніні грає.
Це тебе дратує?
Ні.
Ні, я люблю коли Роуз грає.
То кажи, старий, що сталося? Що тебе бентежить?
Ну…
Філе. Я…
-Я просто… -Та кажи вже.
-Йдеться про його величність, губернатора. -Так.
І…
І не стільки про самого губернатора,
скільки про його дружину…
Думаю, його величність не став би заперечувати,
а от його жінка могла б.
Господи, та про що ти?
Про це трохи важко…
казати.
Вона може бути проти, якщо ти сядеш за стіл, не вмившись.
Так.
Вітаю, матінко, батьку.
Машина за рогом.
Ти приїхав із кимось?
З моєю дружиною.
Серветка складена віялом, тож…
Розпаліть камін.
-Так, мем. -Так, мем.
Спробуємо прогріти це приміщення.
Вода? Біле вино?
Візьми рукою ось так.
Вони прибули.
Не мерзни. Я їх проведу.
Як мило. Ще й з парасольками.
-Цвіт апельсину. -Тут острівець цивілізації.
Я розповідав Джорджі про твого брата.
Братство «Фі Бета Каппа» в Єлі, так?
Так, класична освіта.
Саме так.
То що, він лається на худобу грецькою чи латиною?
Так.
Роуз дуже добре грає на піаніно.
Справді?
Приємна несподіванка.
Я піду пошукаю Філа.
Добре. Хочу з ним познайомитися.
Так.
-…там, очевидно, якась травма. -Едварде, Джорджино.
Пара, якої нам не надурити.
Це точно. Ми все знаємо.
Ходячі енциклопедії. Я точно. Мені нічого робити, крім читання.
Вона читала «Прокляття Тутанхамона» в «Дайджесті».
То ви вірите в прокляття?
О ні, я не питиму Джорджової бурди.
Так, вірю. Але ви знали, що Тутанхамон був ще хлопчиком?
Йому було 18.
Філе, ти тут?
Я тебе шукав.
І знайшов.
Усі зібралися. Будемо вечеряти.
Про тебе питали.
Справді?
Так, сподівалися з тобою поспілкуватися.
Не варто мені було казати тобі про…
Залиште свої вибачення при собі. Я не прийду.
А що я маю сказати?
Старенька хоче й тебе бачити. Вона здалека приїхала.
Можеш сказати їм правду.
Що від мене смердить, і мені це подобається.
З Філом все гаразд, правда ж?
Так, з ним усе добре. Мабуть, якісь справи чи що.
Отже, Роуз…
Ви для нас зіграєте?
Джордж сказав, що ви дуже добре граєте.
-Я давно не займалася. -Ми залюбки послухаємо.
Облиште, ви багато грали. І ви це знаєте.
Не знаю, що зіграти.
Що ж. Зіграйте мою улюблену.
-Яку саме? -Ту про цигана.
Здається, я її не пам'ятаю.
Зіграйте що завгодно.
Мені дуже прикро.
Схоже, я не можу грати.
Я годинами грала в оркестровій ямі.
Мені… Мені дуже прикро.
Але тебе вона добре видресирувала, Джордже? Це головне.
Так прикро.
Облиште, вечір був чудовий. Дякую.
Ви Філ.
Отже, пума вас не з'їла.
Поки що.
Шкода, що ми з вами не поговорили.
Чула, що ви надзвичайний.
Близько не підходьте. Я щойно зліз з коня.
Хай там як, бесіда вас не цікавить. Гадаю, ви слухали піаніну й танцювали.
Танцювали ж?
Ти не грала?
Адже готувалася ти довго.
Думала, немає особливої різниці між оркестровою ямою і святковою вечерею?
Де ти був, Філе?
Я їсти не могла від хвилювання.
Я не помився, тому й не прийшов.
Ти не мився?
Він же власник ранчо, чи не так? Це бруд від чесної роботи.
-Ще раз дякую. -Дякую, губернаторе.
Зараз принесу вам ковдру на дорогу.
Я подумала, чи не захочеш ти залишити медичні підручники на літо тут?
Я думав про це, але ж ти знаєш, вони належали таткові.
Розвернися.
Ти хоч їси?
У мене новий друг.
Зве мене Доктором, а я його — Професором, бо ними хочемо стати.
Запросиш свого друга на ранчо?
Ні, Роуз.
Чому ні?
Дякую.
Не хочу, щоб він з деким знайомився.
Бичок, босе…
Ви не носите рукавиць?
Не ношу, бо вони не потрібні.
Кастрував 1500 голів, а порізався на останньому.
Що ж, товстуне, гадаю, ми закінчили.
Хто це?
Дівчисько.
Наш офіціант?
Так, це він.
Буде в нас тут всюди розгулювати.
Роздивлятися допитливими очима.
Маленький лорд Фаунтлерой.
Роуз?
Його влаштовує кімната?
Думаю, так.
Обережно з вогнем. Починається літо.
І зважте, індіанські поселення треба буде прибрати з території.
Жодних винятків.
Вони голодні, а в нас тварини. Ясно?
Так, сер.
Шкур ми не продаємо.
Взагалі нічим тут не торгуємо.
Будьте уважні.
Бо зловите стрілу між тополь.
Роуз?
У мене голова болить.
Сідай.
Я сьогодні не вечерятиму.
Цього тижня Джордж у місті, тож буде тільки Філ.
Я зробив пастку.
О ні. Сподіваюся, це не змія.
Це кролик.
Усе гаразд.
Ой, він злякався.
-Іди сюди. -Лови його.
Іди сюди.
Дай його мені.
Не хвилюйся через нього.
Можеш поїсти у себе.
Вони перекопали цвинтар, щоб розчистити ділянку для нової дороги.
Серед інших там була похована моя подруга.
Незграбний тракторист відкрив труну,
і виявилося, що в неї після смерті росло волосся.
Уся труна була заповнена її дивовижним золотим волоссям.
Лиш сантиметрів за 60 від кінчиків…
воно було сивим.
Можна забирати?
-Кажуть, красуня була. -Що?
Золоті коси на кінчиках її волосся.
Так, піди глянь. Він дуже милий.
-Вийди з моєї кімнати. -Де твій кролик?
Я взяла йому моркви.
Він не хоче.
Чому?
Боже правий.
Закрий двері.
Хоч тобі й подобається весь день сидіти у себе,
мені це необхідно.
-У мене багато справ. -Ходімо.
Пітере…
Я думала, ти любиш кроликів.
Так, люблю.
Та студентам-медикам треба практика.
Але не можна вбивати їх у домі, Пітере.
Я серйозно.
Де б я зараз був, якби завжди слухався маму?
Я судитиму.
Очко для місіс Бербенк.
Знаю, Лоло. Не треба…
Можеш не казати вголос. Я запам'ятаю.
Це явно був аут.
Лоло, підміниш мене? В мене мігрень.
Так.
-Де мені стати? -Он там.
Так, мем.
-Я бив туди. -Я цілила в тебе.
Не слухай її.
Усе гаразд, мамо?
Відчуття, що очі зараз вискочать.
Це через Філа?
Він непривітний.
Він лише чоловік, Пітере, лише ще один чоловік.
Ти собі йди.
Так? Зняти хочеш?
Хочеш їх зняти?
Так, давай.
Так, хочеш забрати?
Так, вийшло!
ФІЗКУЛЬТУРА
БРОНКО ГЕНРІ
МИСТЕЦТВО
Геть звідси, мала сучко! Чуєш?
Пішов геть!
О Боже О Боже
Налий мені віскі
Нехай зійде сніг І забере мою журбу
Я відчуваю
На собі той медовий місяць
Я тебе знаю. Добре працюєш.
І ніхто не сказав йому виварити джинси?
Доброго дня, мем.
Маленький гомик.
Дівчисько.
Піте.
Агов, Піте.
Пітере.
Кликали, містере Бербенк?
Не бачу тут ніякого містера Бербенка.
Я Філ.
-Так, містере Бербенк. -Мабуть, важко такому юнаку, як ти,
назвати такого дідугана, як я, просто Філом.
Іди-но поглянь на це.
Ти ніколи не займався в'язанням чи плетінням, Піте?
Ні, ніколи, сер.
Пітере, наші з тобою стосунки почалися невдало.
-Правда, сер? -Та годі вже мені «серкати».
Таке в людей трапляється.
А потім вони стають добрими друзями.
Знаєш що?
Що? Що, Філе?
От бачиш? У тебе вийшло.
Назвав мене Філом.
Я закінчу з цією мотузкою, а потім навчу тебе нею користуватися.
Самотньо тут, Піте.
Якщо не влитися в струмінь.
Дякую… Філе.
Як гадаєте, за скільки ви доплетете мотузку?
Можу закінчити до твого повернення до школи.
Що ж…
Тоді це не довго, Філе.
Застрибуй.
Сядь на нього, Піте.
Звикни до нього.
У тебе є чоботи?
-Так. -Тобі слід їх вдягти.
Не дай мамі зробити із себе бабу.
Вражає, Філе.
Навіть просто сидячи в ньому,
ти вбираєш усі знання й навички, що тобі знадобляться.
Це сідло належало Бронко Генрі.
Найкращому їздцю з усіх.
Неподалік від ранчо є скеля, на якій вибито рік 1805 та ініціали.
Мабуть, якийсь хлопчина з експедиції Льюїса й Кларка.
Тоді чоловіки були справжніми.
Давай виберемося кудись удвох на пару днів.
Знайдемо ті стежки і дійдемо до кінця.
Не здивуюся, якщо в тих скелях
буде золото чи цінні мінерали.
Чи багато телят гинуть від вовків?
Завжди знаходяться такі…
яких роздирають, калічать, або які здихають від сибірки.
Некроз копит.
Слухай, ти балакучий, як радіо. Ти це знав?
Ні, не знав.
Але це так.
-Філе, вас Бронко Генрі вчив їздити верхи? -Еге ж.
Навчив мене бачити те, чого не бачать інші.
Поглянь на он той пагорб.
Більшість бачать там пагорб.
Як гадаєш, що там бачив Бронко?
Собаку, що гавкає.
-І ти побачив це зараз? -Ні.
Щойно сюди приїхав.
Схоже на собаку з широко розкритою пащею.
І ти це побачив?
Так.
Пітере.
Зайдеш до мене трохи побалакати?
Ти потоваришував з Філом, чи не так?
Він до тебе добре ставиться?
Плете для мене мотузку.
Мотузку?
Пітере, прошу, не роби цього звуку гребінцем.
Я не знав.
У дитинстві
мене пробирало від звуку крейди по дошці.
Міс… Місіс Мерчент так робила.
Вона малювала на дошці зірочки з наших імен.
Не знаю, чому зірочки.
А не діаманти чи сердечка.
Або піки. Чому?
Цікаво, чому завжди зірочки.
Бо зірки мають бути недосяжними.
Так.
Але вони не були недосяжними, бо вона дарувала їх нам.
А ще, Пітере,
на день Валентина в нас була коробка, вкрита білим креповим папером.
Ми приклеювали на неї великі червоні серця.
Криві серця.
Ти мала силу-силенну валентинок.
Силу-силенну?
Бо ти гарна.
А тебе дратує якийсь звук?
Не пам'ятаю.
Ми не недосяжні.
Обережно.
Ми ж не недосяжні.
Мамо, ти не мусиш цього робити.
Я подбаю, щоб ти не мусила цього робити.
Перший тиждень?
-Ні, третій. -Третій?
Відкрий браму. Випусти його.
-Точно? Він не готовий. -Випускай.
Давай, ковбою!
-Що ти робиш? -Допоможу йому.
Не треба.
Нехай сам упорається.
Або ні.
Якщо впав, застрибуй знову.
Щось сталося, поки мене не було?
Піте, давай сюди.
Пітере.
Куди ви вдвох зібралися?
Пітере.
-Роуз. -Пітере!
Роуз, що сталося?
-Роуз. -Пітер може поїхати сьогодні з тобою?
Так, але вони з Філом уже домовилися.
Я цього не хочу.
-Не хочу, щоб він був із Філом. -Але Роуз…
Він йому допомагає. Навчив його їздити верхи.
Агов, Піте, друже.
Допоможеш мені?
Ти знав, що він сів на коня у твоєму віці?
-Хто? -Бронко Генрі.
Він нічого не вмів, доки не досяг твого віку.
Привіт, містере Кролику.
Подивимося, Пітере, за скільки
містер Кролик вибіжить звідти.
У дитинстві ми закладалися,
скільки палиць удасться витягнути,
поки тварина не вилізе й не втече.
Він і досі там.
Хоробрий поганець.
Має бути хоробрим.
Клятий сучий сину.
Ну ж бо, ходи.
Здається, лапу зламав.
Позбав його страждань.
Усе гаразд.
Глибокий поріз.
Ви в порядку, Філе?
Якого біса?
Мабуть, скалка.
Ти засмаг. Це ковбойська засмага.
Бронко Генрі казав…
чоловіка загартовує терплячість, коли все проти нього.
Мій батько називав це…
перешкодами.
-Треба намагатися їх усунути. -Те саме іншими словами.
Перешкод тобі точно не бракує. Це правда, Піті.
-Перешкод? -Твоя мама, наприклад.
Сьогодні чи в будь-який інший день…
вона ж постійно під мухою.
«Під мухою?»
П'є, Піте.
Закладає за комір.
-Ти ж бачив, вона все літо напідпитку. -Так, бачив.
Ніколи досі не пила.
-Ніколи? -Ні.
-Ніколи. -А твій тато, Піте?
-Мій батько? -Так, твій батько.
Він добряче прикладався до пляшки?
Пиячив?
Тільки перед смертю.
А тоді повісився.
Я його знайшов.
Перерізав мотузку.
Він казав, мені бракує доброти.
-Казав, я надто сильний. -Надто сильний? Ти?
У цьому він помилявся.
Бідна дитина.
У тебе ще все буде добре.
Де місіс Льюїс?
Вона з індіанцями.
З якими індіанцями?
З он тими.
Ідіть собі.
Води!
Стали просто перед ними й питають:
«Чи є у вас шкури?»
«Чи є в нас шкури?» Вони вже пішли?
Так, рушили на своїх конях.
Я сказала їм, що шкури спалять.
Чому?
-Навіщо палити шкури? -Філ не хоче, щоб вони були ще в когось.
Він спочатку збирає їх, а потім спалює цілу купу.
Він би вибухнув, якби вони бодай торкнулися їх.
Що вона робить?
Будь ласка.
Заждіть! Будь ласка!
Заждіть! Зупиніться.
Зачекайте.
Будь ласка.
Поверніться.
Візьміть шкури.
Для мене буде честь, якщо ви їх візьмете.
Будь ласка.
Ранчо належить моєму чоловікові.
Поверніться й заберіть їх.
Вони такі м'які.
Неймовірно м'які.
Такі гарні.
Усе гаразд, мем?
-Вона дихає? -Мем.
-Що сталося?
Вона зомліла, сер.
Роуз?
Вибачте, сер.
Дякую, Лоло.
Чорт забирай.
Щось не так, Філе?
«Не так?»
Господи Ісусе.
Зникли всі шкури до останньої!
Цього разу без неї тут не обійшлося.
Думаєте, це вона?
-Вона їх продала? -Аякже.
-Може, навіть за так віддала. -Чому?
Нащо їй це? Вона знає, що шкури нам треба.
Бо була п'яна!
Очі залило! Накидалася!
Думав, ти читав у таткових книжках, що у твоєї мами… як його там?
Особистість алкоголіка. Це під літерою «А»!
-Ви нічого їй не скажете? -Чи не скажу?
Я нічого не скажу…
а от братик Джордж обов'язково скаже.
Роуз погано почувається.
Вона захворіла.
Погано почувається?
Настав час тобі й тій ідіотці поглянути у вічі тим…
Як їх там? Фактам!
Вона розпихує випивку по всіх кутках, навіть у смердючих підворіттях п'є.
Подивись на себе в дзеркало!
Чи за цим вона з тобою? Чи за твоїми грішми? Прокинься нарешті!
Годі, Філе.
Що в цьому поганого?
Шкури все одно б спалили.
Вони були мені потрібні.
Мені потрібні.
Прошу вибачення.
То були мої шкури!
Вони були мені потрібні!
Філе.
Філе, я…
приніс сиру шкуру, доплести мотузку.
Ти приніс?
Навіщо тобі сира шкура?
Я її нарізав.
Хотів бути таким, як ви.
Візьміть те, що в мене є.
До біса мило з твого боку, Піте.
Ось що я тобі скажу.
Відтепер тобі буде набагато легше.
І знаєш що?
Я працюватиму.
Закінчу мотузку сьогодні.
Дивитимешся, як я це роблю?
У якому віці ви зустріли Бронко Генрі?
Я був десь твого віку.
То був ваш найкращий друг?
Так.
Навіть більше.
Він урятував мені життя.
Ми піднялися високо в гори, полювали на лосів, і погода погіршилася.
Бронко підтримував у мені життя…
притуливши до себе в спальнику.
Так і заснули.
Оголені?
-Філ уже пішов? -Ні, його тут немає.
-Він казав, що поїде рано? -Ні.
Доброго ранку.
Ви не бачили брата?
Він не снідав?
Узагалі не спускався.
Я відвезу тебе до лікаря в Герндон.
Філе, що в тебе з рукою?
Давай знімемо взуття.
Не треба.
Я піджену машину.
Поїхали, Філе.
Де хлопець?
Філе.
Я йому віддам.
Я візьму цю.
Роуз запрошує вас до нас на Різдво, якщо захочете.
Так.
Дякую, Джордже.
Боюся, я спантеличений.
За день-два з'ясую, коли будуть результати.
Ті останні судоми…
-Так? -Жахливо, просто кошмар.
Знаєш, що я думаю?
Що?
Сибірська виразка.
Але він ніколи не стикався з хворими тваринами. Дуже за цим стежив.
ПОРЯДОК ПОХОВАННЯ МЕРТВИХ.
«Збав душу мою від меча, одиначку мою від сили собаки».
ЗА РОМАНОМ ТОМАСА СЕВЕДЖА
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук