DrSi predstavlja ČUDEŽNI SVET
Raziskovalci, dobrodošli v Avalonii.
V skromni civilizaciji, ujeti znotraj neprehodnega gorovja,
katere prebivalci se kljub revščini trudijo po najboljših močeh.
Prepričani, da leži boljša prihodnost onstran gora,
so mnogi skušali priti prek njih.
Vsem je spodletelo.
Toda prišlo je upanje,
ko so se nemogoče naloge lotili
njihovi najsposobnejši raziskovalci Cladovi.
Spoznajte Jagerja Clada!
Jager Clade, Jager Clade.
Ne pozna strahu, to res ni njegov trend.
Trd kot greh,
nikdar žleht,
zre v oči nevarnosti.
On možat je vsaj za tri, Jager Clade.
Eden in edini!
In kdo je ta ob njem?
Nihče drug kot njegov poskočni sinček Vohljač.
Clade Vohljač, Clade Vohljač.
Pohajkuje z očkom vikend vsak.
Svojeglav, drobencljav.
To je pravi mali kmet, ves z botaniko prežet,
Clade Vohljač.
Skupaj jima je usojeno
končno najti pot skozi te neprehodne vrhove.
Za vsako ceno.
Po nazobčanih vrhovih, brzicah razbesnjenih, kjer bobni,
Cladovi.
Naj v vetru zadoni.
Cladovi.
Vohljač, pot na drugo stran gora
je skozi to votlino. Kako se držiš?
Odlično. Vsi prsti so mi zmrznili, ampak vsaj ne bolijo več.
Kot vedno pravim: "Snegolazenje ni špancir."
Zavetje!
Točno to potrebujemo.
Oprostite! Oprostite.
Kaj ste?
Bežite!
Vohljač!
Oče!
Imam te.
Spet je šlo za las, Vohljač.
Vidite tole?
Naslednje generacije bodo pripovedovale našo zgodbo!
Kajti za tem obzorjem sta Avaloniina prihodnost in naša slava.
Očka? Kaj pa te rastline?
Elektrika dobesedno teče skoznje.
Všeč mi je tvoj radovedni duh, a nismo prišli tako daleč,
da bi nas zamotile svetleče rastlinice.
Res, toda sem smo prišli, da bi odkrili kaj,
kar bi pomagalo Avalonii. Kajne?
Odkritje, ki si ga želimo,
je na drugi strani teh gora, ker je tam prihodnost Avalonie.
Če pa bi pogledali te rastline,
bi videli, da je prihodnost Avalonie morda pred nosom.
Naše moštvo se od malega uri le za eno reč.
Kartografijo. –Ne.
Temveč da gredo z menoj onkraj tega obzorja.
Si jih sploh kdaj vprašal, ali si zares želijo tega?
Dejansko ne govorita o moštvu, a ne?
Vohljač, raziskovalci smo, ne vrtnarji.
Prečkanje teh gora bo naša zapuščina.
Ne, oče. Tvoja bo.
Dovolj! Moj sin si.
Vendar nisem ti!
Nisem ti.
Ne želim vaju prekinjati, a po mojem ima mali Clade prav.
Callisto? –Jager, ne vemo, kaj je za gorami.
Te rastline pa so tu.
Avalonii dolgujemo vsaj, da jih preučimo.
Izvoli. To boste potrebovali, da najdete nazaj domov.
Kaj?
Jager. Vrni se.
Oče, počakaj. –Jager. –Oče.
Sam ne moreš preživeti.
Oče, stoj!
25 let pozneje
KMETIJA CLADE
Dobro jutro, g. Clade.
Rory, moj oče je bil g. Clade. Reci mi Vohljač.
Ne morem, g. Clade.
Nespoštljivo bi bilo do očeta panda.
Če ga ne bi odkrili, ne bi imeli elektrike, luči, avtov, radiev.
Prav. Hvala, Rory.
Uživam v najinih klepetih, g. Clade.
Dobro jutro, Avalonia!
Kaže, da bomo po deževnem tednu
končno imeli čudovit sončen dan.
Kar je odlično za vse gojitelje panda. Pobrati morate pridelek.
Ja, ne sme nam zmanjkati panda. Brez panda ni elektrike.
Spet nazaj h konjem in vozovom? Ne, hvala! Rad imam zračno ladjo!
Meridian! Ethan! Zajtrk!
Druge novice. Predsednica Callisto Mal se pripravlja na zasluženi dopust.
Dobro jutro, punči. –Najprej kava, potem dobro jutro. –Izvoli.
Fuj! To je prva podoba, ki se mi bo danes vtisnila v možgane?
Ethan, te to moti?
Nemogoče. Kateri 16-letnik pa noče videti staršev, kako se lupčkata.
V redu!
Vedita, da je to čustveno nasilje nad Legendo.
Čisto iz sebe je.
Očitno je nekdo pozabil opleti severno polje.
Oče, kaj pa je plevel,
če ne rastlina, ki raste tam, kjer tebi ne ustreza?
Vesel sem, da si tako brihten. Veš, česa bi se še bolj veselil?
Opletega severnega polja? –Vidiš? Hudo brihten.
Dajta, no!
Hej! –Pridi!
KMETIJA CLADE
Vohljač!
Kaj je, ljubica? –Motor mi je crknil. Mi pomagaš?
Preveč akrobacij, kaj?
Je to sploh mogoče?
Pando zbiralnik je šel. –Ni logično.
Pred eno uro sem nabrala stroke.
Škodljivci so spet napadli korenine.
Dodatno se bom posvetila polju, ko spravim prašilnik nazaj v zrak.
Ethan!
Ekipa je tu! –Ethanova ekipa, ne tvoja.
Že, ampak njegovi frendi me obožujejo. –Govorila sva o tem.
Ethan je najstnik. Spoštuj meje. –Ja, meje. Saj vem.
Ethan! –Kaj dogaja, Ethan? –Ethan!
Kardez. Kaj je? –V igričarski trgovini smo bili.
Posebna izdaja Prve postojanke je prišla. V 15 minutah so jo razprodali.
Kaj? Je že razprodana? Moral bi kampirati pred trgovino.
Ne skrbi, nismo pozabili nate.
Živjo, Diazo. Nisem te videl.
Ne, da nisi opazen.
Samo … Jaz …
Kaj dogaja? –Vedel sem, da zjutraj delaš, zato sem vzel komplet zate.
Res? Kako lepo.
Prenesli smo tri do pet minut spogledovanja.
Lahko odpremo komplete? –Menda so nova bitja špica.
Zdravnik. –Kuhar. To!
Kuhal bom.
Kmet.
Na, zamenjajva.
Tale je primernejša zate.
RAZISKOVALEC
Ni tvoj dedek slavni raziskovalec? Morda imaš to v krvi.
Podoben ti je.
Razen tega.
Ne! Diazo!
Vrni mi!
Družba, kaj dogaja?
Očka, kaj počneš?
Je to on? –Očka, ne.
Hoj. Ethanov oče sem, Vohljač. –Ne.
Ti si najbrž Diazo. Ves čas govori o tebi.
Ne ves čas.
Samo občasno ali tu in tam.
Torej, Diazo. Povej mi kaj o sebi.
Res ni potrebno. –Te zanima kmetijstvo?
Ethan je izjemen kmetovalec. Moral bi ga videti.
Močan, pameten, super kul.
Ali kot pravite otroci, špica.
Dobro. Dostave naju čakajo, ne? –Točno.
Žal mi je, mudi se nama.
Opravičujem se, ker je očka pač očka. Adijo.
Adijo, Ethan. –Nasvidenje, Ethan. –Adijo, Ethanov očka.
Diazo je kul. Razumem, zakaj ti je všeč. –Ne govori. –Spomnim se prve simpatije.
Zakaj še govoriš? –Tudi ona je imela aparat. –Nehaj.
Enkrat sta se nama zataknila in sploh ni bilo slabo.
Kaj se mi to dogaja?
Hvala, Vohljač.
Hvala, Ethan. –Hvala.
Izvoli. –Hvala, Vohljač.
Legenda, prinesi.
Poglej tole. Tri generacije Cladovih.
Zanima me, po kom je Ethan. –Kar očitno je.
Veš, da bo postal točno tak kot jaz.
In zapustil te bo, kot sem te jaz.
Vohljač, si v redu? –Ja, sem.
Se vidiva prihodnji teden, Ro. Ethan, pridi, greva!
Oče bi bil ponosen na tvoje dosežke.
Očitno ne poznaš svojega deda.
Saj bi ga, če bi mi kaj povedal o njem.
Oče, moj ded je. Rad bi, da mi ti poveš kaj o njem.
Jagerja Clada imajo vsi za izjemnega junaka.
A le zato, ker ni bil njihov oče.
Meni se je zdel precej slab oče.
Ni mu bilo mar zame. Hotel je le prečkati tiste gore.
Meni pa je mar le zate, za našo družino in kmetijo.
Zato si pa kar dober oče. –Čakaj, kaj si rekel?
Nič, nič. Odprl sem usta in nič ni prišlo ven.
Legenda, si … –Ne, ne. Slišal sem. Rekel si, da sem res dober oče.
Kar dober oče.
Moj sin misli, da sem izjemen oče!
Tukaj sem.
Kaj?
Kakšna zračna ladja pa je to? –Ne vem. Nisem še videla takšne.
Hej, kaj pa počnete? –Ne, pridelek nam uničuješ!
Mali Clade.
Kako dolgo je že?
Callisto? –Jo poznaš?
Ja, delala je z očetom.
Kaj počne voditeljica Avalonie na našem dvorišču?
Ne vem. –Pridi sem.
Lepo te je videti.
Enako. –Ti si najbrž Meridian. –Ja.
Res me veseli. –Enako.
In Ethan. Prihodnost kmetije Clade.
Oče je gotovo ponosen.
Je v redu, če parkiramo Venture tukaj? Pilotu lahko naročim, naj jo umakne.
Ni problem. No, je problem, ampak ni problema.
Ne, v redu je.
Lahko Venture leti čez gore? –Žal ne. Nič ne more leteti tako visoko.
No, vsaj za zdaj še ne. Vendar nisem zato prišla.
Zakaj pa si prišla?
Nekaj ti moram pokazati.
Kje si jih našla? –Začelo se je na severovzhodu
in širi se kot požar.
Po naši oceni bodo vsi posevki okuženi v mesecu dni.
Tudi na vaši kmetiji.
Vohljač, pripravljam odpravo, da rešimo pando in želim, da greš zraven.
Callisto, ne hodim na odprave. Nisem kot oče.
Ja, oče se ni vrnil, ti pa si se.
In s seboj si prinesel čudež.
Zdaj pa je nekaj narobe z njim.
Poglej, kako se svetijo.
Kot utripanje srca, kajne?
Vohljač, zraven sem bila, ko si našel pando.
Poglej, kaj nam je omogočil.
Zračne ladje, osvetljene domove.
In najpomembneje, pokazal nam je, da prihodnost ni nekje zunaj,
temveč tukaj.
Pando umira, Vohljač. In midva
sva ga dolžna rešiti.
Prav. –To! Kdaj gremo?
Počasi. Ti ne greš zraven.
Ampak vse počneva skupaj. –Tega ne.
Zakaj si me potem učil gojiti pando? –Da bi prevzel kmetijo.
Toda to je še pomembnejše. –Ne. –Ampak, oče.
Ne boš tvegal življenja. Ne zdaj, ne nikoli.
Ethan. Ethan!
Vohljač, žal je Avalonia z vsako zamujeno sekundo v strašni nevarnosti.
Samo stvari vzamem.
Dobro, ljudje. Predsednica Mal bo predstavila okvire misije.
G. Clade, Caspian sem. Sem velik oboževalec …
Hvala. … vašega očeta.
Bi lahko ponaredili njegov avtogram? –Kaj? –Poslušajte! Hvala, kapitanka Pulk.
Pri pandu vidimo na površju na tisoče rastlin,
pod zemljo pa je dejansko en sam organizem
s povezanim koreninskim sistemom.
Menimo, da ga tisto, kar mu škodi, napada globoko v sistemu, v srcu.
Pred tremi tedni je kapitanka Pulk sledila koreninam do gorovja Atlas,
kje so se nenadoma obrnile navzdol.
Ob izkopavanju se je zemlja vdrla in razkrila še večjo uganko.
Naša misija je slediti koreninam
vse do srca panda in ustaviti, kar mu škoduje.
Kako globoko segajo? –Ne vemo.
Toda od tega je odvisna prihodnost Avalonie.
Clade, pridi sem. Poslušaj.
Ne vemo, kaj je tam spodaj.
Če bi se rad umaknil, te lahko odložim. –Resno?
Ne, samo zafrkavam te! Poglej svoj obraz.
Razvozlati moraš to reč, drugače bo po nas. Po nas bo!
Poročnik Duffle, prosim, loti se dela in nas odpelji tja dol.
Razumem, kapitanka Pulk.
Čudovito je.
Ko bi lahko vsi Avalonci videli tole.
Vohljač!
Kaj je to? –Kar koli je že, pozna tvoje ime.
Vohljač! Vohljač!
Meridian? Kaj počneš tu spodaj?
Štiri ure vas že lovim.
Najin sin je na vaši ladji.
Kaj je rekla? Kaj praviš, ljubica? Kaj pravi?
Rekla je, da je na naši ladji tvoj sin. –Živjo, mami. –Ethan?
Živjo, oče.
Psa si vzel s sabo? Kaj sploh počneš tu?
Pomagal bi rad. –Pogovorila sva se o tem. Ne moreš.
Skrbeti moraš za kmetijo, ko me ni. Prosim, pojdi z mamo.
Ampak, oče.
Kaj se dogaja? –Oče, kaj so te reči?
Hitro noter. Jaz jih bom.
Hej, britvica, pridi pome.
O, ne.
Duffle, spravi nas proč.
Držite se!
Legenda! –Jaz grem ponj.
Primite se!
Oče!
Kaj?
Oče! –Ethan!
Prehitri smo. –Vem.
Dajmo, Venture, zdrži.
Danes ne.
Ste vedeli, da je vse to tu spodaj?
Nikakor.
Na neznanem delu smo.
Dobro, v redu so.
In midva tudi.
Ja, vem. Tudi jaz sem vesel.
Ne liži me, ne liži me. Nikar.
Tole je neverjetno.
Ne. Legenda, pusti.
Ne vemo, kaj je to. Izpljuni.
V redu, poba.
Vrniva se k družini.
Kaj?
Kaj, za …
Legenda, vrni se!
Živjo.
Človeško bitje z zgornjega sveta sem.
Verjetno ne razumeš, kaj ti govorim.
Seveda te razumem. Misliš, da sem bebava pošast?
Tako je, poba. Pred tabo je eden in edini
Jager … –Oče?
Oče?
V redu, družba.
Očitno smo na neraziskanem območju.
Vem, da vas je strah. Tudi mene je.
Toda naloga ostaja enaka.
Prišli smo rešit pando.
Še pred tem pa moramo ladjo spraviti nazaj v zrak.
Kaj pa moj oče? Ne bi najprej rešili njega?
Kmet je. Ne morete ga kar pustiti tu.
Nikogar ne bomo pustili.
Vem, da te skrbi za očeta, toda sama sem ga videla na terenu.
Znašel se bo.
Če želimo preživeti, ga moramo pobrati iz zraka.
Zato moramo najprej nujno popraviti ladjo.
Predolgo bo trajalo.
Prav ima, Ethan. –Kaj?
Saj te razumem. Ampak, srček, ne vemo, kaj vse živi tu.
Venture je najvarnejša možnost. –Ampak … –Srček, počakaj v kabini.
Pomagala bom popraviti ladjo. –Ethan, obljubim ti, da bomo rešili očeta.
Hvala za podporo. –Držala vas bom za besedo.
Imate svoje zadolžitve. Na delo. Caspian, pazi na Ethana.
Pridi, Ethan. Super se bova imela. Rad imaš igre, ne?
Najboljše igre imamo. Klin in kamen, sladkosned, bojni blisk.
Ne, ne, ne. Nisi moj sin. –Kaj pa govoriš?
Verjetno si samo čuden kamen, ki ga želijo moje oči imeti za človeka.
Nisem čuden kamen.
Čuden kamen bi rekel točno to. –No, v redu.
Bi čuden kamen vedel, da si mi za rojstni dan podaril mačeto?
Klasični Jager Clade. –Dve leti sem imel.
Resničen sem, oče.
Res sem jaz.
Tvoj sin Vohljač.
Vohljač.
Neverjetno!
Tudi meni se zdi.
Ja.
Je torej resničen tudi leteči stroj, ki je padel na tla? –Ja.
Zmigajva se! Ne izgubljajva časa! –Počakaj.
Počakaj!
Daj že to dol z glave!
Takole. Ni lepo, ampak spravilo nas bo v zrak.
Meridian, priznati moram, da si za škropilko precej drzna pilotka.
Tri stvari, ki mi pomenijo največ, so moja družina, kmetija in letenje.
In če bi zadnja obvarovala prvi dve,
bi letela skozi ogenj.
Ga. Clade? –Ja, kaj je?
Zaupali so mi pomembno nalogo, naj pazim na vašega sina.
Ti dela težave? Pošlji ga k meni, delo mu bom dala.
Z veseljem bi vam ga poslal. Ampak ne vem, kje je. –Kaj?
Oče! Oče!
Tole je hudo hitrejše od našega traktorja. Nabaviti si ga moram.
Prostrana, neodkrita divjina, polna fantastičnih bitij.
Kot v Prvi postojanki.
Dobro, ni kot v Prvi postojanki.
RAZISKOVALEC
Zmoreš, Ethan.
Samo pogum zberi.
V krvi ti je.
Dobro.
Živ sem.
Uspelo mi je.
Živjo, Diazo. Kakšen vikend sem imel? Kaj sem že počel?
Točno, tekel sem skozi grozljiv predor, da bi rešil očeta.
Nič posebnega.
Kaj?
Hudo odbito, ampak kar kul.
Hej, prijateljček.
Je že v redu. V redu je. Prijatelj sem, vidiš?
Prijatelj sem. Vidiš? Prijatelja sva.
Dobro.
Ja, najbrž sem si zaslužil tole.
Ob steno sem te tlesknil.
Tole je očetovo. Kje si to dobil?
Me lahko pelješ k njemu?
Kakšna sreča, da sem naletel nate. No, saj nisi nevaren, ne?
Ne zdiš se nevaren, samo …
Najhitrejša pot do tvojega letečega stroja je skozi to dolino.
Ogromno vprašanj imam. Recimo …
Kje sploh sva?
V podzemnem labirintu, kjer je vse živo.
In večina reči bi te pojedla.
Recimo tale? –Ne, ta je neškodljiv.
In tile? –Hecne pojavice, a ne?
Vsakič, ko shodim pot, jo popravijo.
Razumem.
Kako si sploh pristal tu spodaj?
Z iznajdljivostjo in vztrajnostjo.
Po mesecih boja z vremenom
sem dojel, da ne bi nihče živ prišel
čez mrzle smrtonosne vrhove.
Zato sem iskal novo pot.
Zemlja se je vdrla.
In našel sem ta kraj.
Torej si obtičal tukaj.
Ne bi tako rekel.
Torej, našel sem ta kraj.
In posvetilo se mi je, da bom namesto plezanja čez gore
raje šel pod njimi.
Četudi bi se moral boriti z vsako pošastjo tu spodaj.
Nič ne bo Jagerju Cladu preprečilo, da bi izpolnil svojo usodo.
No, dokler nisem prišel do Gorečega morja.
Tam so čeri žive, voda pa ti razžre meso s kosti.
Zdaj pa ga lahko s tvojim letečim strojem preletimo
in pridemo na drugo stran gora.
Čakaj. Dobesedno si odkril svet pod našim svetom in ti to ni dovolj?
To odkritje je dovolj za drugorazredne raziskovalce,
ne pa za nas Cladove.
Počasi. Tale Clade ni raziskovalec.
Ta Clade je kmet. –Kmet?
Tvoja mama bo morala pojasniti marsikaj.
Šla je, oče.
Penelope je umrla?
Umrla? Ne, ni umrla.
Pri šestdesetih telovadi petkrat na teden. Rekel sem, da je šla.
Šla je naprej. S Sheldonom.
25 let, oče.
25 let sva mislila, da si mrtev.
Kaj si pa mislil, da bo?
Ne! Kaj? –Ubil bom tega Sheldona!
Kaj? –Vedno sem ga sovražil.
Sploh ga ne poznaš. –Sovražim njegovo ime in verjetno bom tudi njegov fris.
Ja, kar dobro je sprejel.
Raje pojdiva.
Tukaj je res noro.
Kdo bi si mislil, da je vse to spodaj. No, ti si vedel, da je, ker si od tod.
Zgoraj pa je vse drugače.
Recimo te barve. Čisto nore so.
In drevesa.
Celo drevesa so kul.
Zakaj to počne, Tlesk?
Mimogrede, te moti, če te kličem Tlesk?
Kar samo je prišlo, ker mi daješ tak občutek, pa sem mislil …
Sem te užalil? Ker ne vem.
Veš, kaj? Kar za teboj bom šel.
Vohljač, kako pa plezaš? –40-letni kmet sem.
Ne plezam vsak dan.
Si torej pozabil vse, česar sem te naučil?
Ne, samo neuporabne raziskovalne reči.
Ja, vse.
Kar posmehuj se.
A ko bom prečkal te gore, se bom v Avalonio vrnil kot junak.
Na trgu mi bodo najbrž postavili kip.
Saj so ti ga že.
Res? –Ja, zraven mojega.
Tebi so postavili kip?
Postavijo danes že vsakomur kip?
Ne, oče. Pando sem odkril. Tisto reč, ki sem jo prišel rešit.
Odkritje, ki je spremenilo svet in Avalonio v sanjsko deželo, kot je zdaj.
Sicer je vseeno, toda moj kip je višji.
Izvoli, malček.
No, toliko o tvoji kmečki skromnosti.
Morda si mi podoben bolj, kot želiš priznati.
Niti malo ti nisem podoben.
Kar prepričuj se.
Pozabi. Ustvaril sem pravo zapuščino, ko …
Živjo. Je tole nevarno?
Mogoče.
Ne, ne.
Počakaj.
Še nekdo je tu.
Ethanovo je. Ethanovo! –Kaj?
Pravim, da je Ethanovo.
In kdo je Ethan? –Moj sin. –Tvoj sin?
Je Jager Clade dedek?
Lahko bi tako rekel, ja.
No, ni sam.
S čim je? –Z izvidnikom za kosce.
Samo eno nalogo imajo. Da te zvabijo v smrt.
Kaj? Gre tole kaj hitreje?
Kaj je ta reč?
Še vedno iščeva očeta, ne?
Ja, saj vem.
Toda ta pando je padel z Venturja in ne mečemo ga stran.
Na hitro ga bom pobral.
Čakaj, hitro bom. Še te poberem.
Tlesk?
Tlesk!
Je že v redu. Pomagam ti lahko.
Pokaži.
Zaupaj mi.
V redu je. Je že v redu.
In je urejeno.
Kot nov si.
So to tvoji prijatelji?
Živjo. Ethan sem.
Mislil sem, da me bo Tlesk peljal k očetu.
Mogoče sem se motil.
Nikjer ne vidim očeta.
Naprej bom šel.
Ethan! –Oče? –Za mano stojta.
Kdo je ta? –Ethan, to je tvoj dedek.
Je to Jager Clade? –Eden in edini.
Za mano.
Kaj pa zdaj? –Skočita!
Kaj so te reči? –Naš prevoz od tod.
Saj nas ne bodo pojedle, ne? –Ne, tiste pa nas bi.
Kaj? –Samo teci!
Oče!
Daj, Vohljač. Ne delaj mi sramote. Hitro!
Mega tip je. –Ne, ni mega.
Življenje mi je rešil. –Vem. Tudi sam sem sodeloval.
Tudi tebe je rešil. –Tole ni še nič, mali.
Ne, Ethan!
Tlesk.
Hvala, prijatelj. –Si cel?
Svojega sina sprašujem! –V redu sem, oče.
Ne bahaj se, ko nam gre za življenje. –Pomiri se. Mali je v redu.
Kako si lahko moj oče? –Bi rad zdaj govoril o tem?
No, ko se dva ljubita …
Ne, ne govori! Ne govori!
Čas je za žar.
Tole pa ni v redu.
Poglejte gor!
Skočite gor!
Meridian. –Mama! –Ne, ne, nič "mama".
Ko pridemo domov, ne boš smel več iz hiše.
Punca mi je všeč. –Kdo je to? –Moj oče. –Kaj?
Pohiti. Gremo, gremo!
Zid pošasti.
Zid pošasti! –Ne skrbi. Jaz jih bom.
Očitno so pametnejše, kot izgledajo.
Lahko bi me vprašala. –Čakaj. Jager Clade?
Eden in … –Vemo.
Družba, ujeti smo.
Odlična zamisel, Tlesk. –Tlesk? Mu je ime Tlesk?
Callisto, potisni nas. –Takoj.
Primite se!
Kako sem vesel, da si na varnem, mali Ethan.
Skrbelo me je zate. –Oprosti.
Kaj je to? Kako je srčkano. Tržil bi ga.
Tole bo v redu.
Druga stran gora, prihajam. –Nismo zato tukaj.
Točno, tvoja trapasta rastlinica. –Ni trapasta.
Prav, dolgočasna rastlinica. –Veš, kaj dolgočasi mene?
Tvoj brezzvezen odgovor? –Kaj? Ne.
Ti! –Duhovito.
Dobro, zresnimo se. Vohljač ima prav.
Priti moramo do pandovega srca.
Kot lahko vsi vidimo, se nam mudi.
Ko bomo končali, nam nič ne preprečuje,
da ne bi šli na drugo stran gora.
Je pošteno?
Dobro, torej smo zmenjeni.
Pridi, Ethan. Vzemiva vzorec pandove korenine.
Meridian, bi prevzela krmilo?
No, tako, Venture. Zdaj sva uradno par.
Ne osmeši me pred mojo družino.
Poglejte! Klasični Jager.
Eden in edini.
Me veseli, g. Clade. –Me veseli.
Mega.
Poberi se! Gremo! Proč, proč! –Dobro.
Meni se ni zdel nevaren.
Previdnost ni odveč.
Torej si moj vnuk.
Ja, tako pravijo.
Povej mi kaj o sebi, Ethan. Kaj te veseli?
Boks, lov?
Te doma čaka ljubezen?
To bo!
No, kdo je? –Nihče.
Diazo. Diazo mu je ime.
Diazo, kaj? –Zelo mi je všeč.
A ne vem, kako naj mu povem, ker postanem takšen.
Vedno postanem tak! –Naj ti da dedek pameten nasvet.
Če bi zares rad očaral tega fanta, moraš narediti tole.
Najprej ga spravi v kakšno nevarnost. Po možnosti takšno, da bo skoraj umrl.
In potem ga reši.
Še toliko bolje, če vključiš razbojnike, aligatorje in oziroma ali eksplozije.
Ja, nič kaj zdrav začetek razmerja. In noro nevaren.
Nevaren?
Saj si ja Clade. Mi obožujemo nevarnost.
Daj, poskusi.
Res? Prav.
O, ja! To je pravi Clade.
Pando šmando!
Hej, oče. Vesel sem, da se družiš z Ethanom.
Ampak mogoče ga metalec ognja ne zanima.
Vesel sem, da tako misliš.
Toda Ethan morda ne ve, kaj ga zanima,
dokler ne poskusi.
Kar daj, mali.
Vesel sem tvojega navdušenja, a Ethan že ve, kaj ga zanima.
Imenuje se obiralec panda in odlično rokuje z njim.
Vesel sem, da si vesel, ampak naj se mali
raje odloči sam.
Vesel sem, da si vesel,
ampak lahko se veseliš z mano in upoštevaš moje želje, prosim.
Ti pa se mogoče umakni iz mojega zraka.
Ali pa se vsi malo pomirimo.
No, prav.
Kaj imaš v mislih?
Partijo Prve postojanke.
Ethan, usoda panda je v naših rokah.
Po mojem zdaj ni čas za igre.
Nekaj časa imamo, preden pridemo do Gorečega morja.
Ti pojdi ujčkat svojo rastlino.
Z vnukom pa bova odigrala partijo kart. –Jaz tudi.
Bi kdo zamenjal orožje?
Samo prst in vrtnarsko orodje imam.
Jaz imam zidake. –Metanje zidakov bi tudi šlo.
Zidaki niso namenjeni temu.
Prav ima. Samostrel rabim. Imaš kakšnega?
Tlesk mi je sunil karte!
Si dobil kaj dobrega?
Dobro, čas se je iztekel. Trgovanje je zaključeno.
Samostrel. Vedel sem, da ga skrivaš.
Dobro, zdaj pa dogodki.
Ste pripravljeni na srečanje
z demonskim pajkom?
Ubij ga! –Bistvo je, da ga ne ubiješ.
Vem, da se zdi demonski pajek strašen. –Ta zver nam bo požrla letino.
Te to skrbi?
Namen igre je živeti v sožitju z okoljem.
Jaz vržem zidake vanj. –Jaz pa ga ustrelim z novim samostrelom.
Prav, mrtev je. Ubila sta ga.
O tem ti govorim!
Čez.
Čez … Ne okoli … Odpri.
Počakajta.
Edino demonski pajek je preprečeval morilskim kobilicam,
da bi uničile vse vajine vire.
Čestitam, mrtva sta.
Strinjam se s smrkavim mehurčkom. –Demonski pajek ni bil hudobnež?
Že 27-ič povem, da ni hudobnežev.
Cilj igre ni ubiti ali uničiti pošasti.
Zgraditi moraš delujočo civilizacijo s pomočjo svojega okolja.
Ne razumem te igre. –Tudi jaz ne.
Saj ni tako zapleteno.
Raje bom gojil pando. –Panda ni v igri.
Smemo zajeti pošasti in jih uporabiti kot orožje? –Pošasti niso orožje.
Kaj? Ne! –Poglej moje novo orožje.
Če dobi on pošast, hočem jaz pando. –Nobeden nič!
In nič zlobnežev? Katera igra nima zlobnežev?
To je samo slabo pravljičarstvo. –Dobro. Vesta, kaj?
Bi rada hudobneže? Prav! Vidva sta hudobneža!
Ker mi gresta oba na živce!
Najstniki, ne?
Zmagal sem.
GEJZIR POGUBE
Goreče morje.
Edina ovira, ki lahko resno ogrozi usodo Jagerja Clada.
Lahko kje drugje zganjaš dramo?
Kaj vidiš? –Zdi se, da se korenine raztezajo po stropu na drugo stran.
Če hočemo najti pandovo srce, moramo skozi tole.
Čakaj. Vsi imate oči, a ne?
Vsi vidimo isto, a ne?
Tole je kislina. Nihče ne more leteti skozi.
Kaj se dogaja tule?
Tole bo mega.
Bomo res šli?
Šli bomo. Prav.
Kot v Prvi postojanki.
Samo da nismo umrli.
Dol z moje ladje.
Ne!
Imaš mogoče še kakšno tole reč?
Nič hudega. Boljše orožje imam.
V sredino merita.
Kdo je pa tebe učil metati? –Sheldon.
Ščiti naju. –Velja.
Dobro, takole se vrže.
Trdno stopiš,
vdihneš, se zbereš
in zaključiš met.
Vidiš? Zaključek meta je pomemben.
Dobro, zdaj pa ti.
Prav. Trdno stopim,
vdihnem, se zberem
in zaključim met.
Tako, ja! Zdaj pa zadeni tiste na desni.
Priden poba. Daj jih.
To! –Vrzi.
Dajmo, foter.
To!
Nič ne morete nam Cladovim.
Ni slabo za kmeta, ne?
Ja, sploh ni bilo slabo.
Dobro, vprašati moram.
Zakaj kmetovanje?
No, nadvse rad sem zunaj.
In rad sem sam svoj šef.
Ja, razumem.
In rad se z dušo in srcem posvetim tistemu, kar gojim.
In da se kmetija razvija točno tako, kot se mora.
V nekaj močnega in trajnega.
V zapuščino, ki bo sinu v ponos.
Tudi to razumem.
Te zanima, zakaj se nisem bolj potrudil vrniti domov?
No, tudi o tem sem razmišljal.
Ker sem obtičal.
Ja, saj vem.
Na drugačen način.
Vse življenje sem bil raziskovalec.
Znal sem samo hiteti proti obzorju.
Četudi me je to stalo vsega.
Tebe,
tvoje mame.
Zadnjih 25 let mojega življenja.
Kaj bi sploh še bil,
če bi obupal?
Kdo bi bil?
No, ja.
Zdaj sem prestar, da bi se spremenil.
Seveda. –Privoščiva si še eno pijačo, dokler lahko.
Živjo, ti.
Ne dotikaj se tega!
Hej, nehaj!
Ne dotikaj se teh reči. Nehaj!
Pusti te gumbe! Poreden Tlesk.
Ni ti ratalo.
Poglej, no. Končno se razumeta.
Skrajni čas, ne?
Ja, še posebej, ker sta dejansko ista oseba.
Glej, da te oče ne sliši.
Hej, bi prevzel krmilo? Vse bi dala za skodelico kave.
Resno? –Ja. Samo koreninam sledi.
Prav.
Ko bi te Diazo lahko zdaj videl!
Misliš, da si z očetom nič ne poveva?
Odlično ti gre, ja. Pazi na hodeče skale!
In uspelo mi je. Vidiš?
Pardon, pardon. Moja napaka. Vse je v redu.
Zakaj je ta kraj tako čuden?
Kaj pa vem. Meni se zdi tukaj
pravzaprav izjemno.
Veš, nekaj moram priznati.
Nisem te še videla tako zadovoljnega, kot si tu spodaj.
Mogoče zato … Naša kmetija je majhna.
Svet pa je ogromen.
Počutim se,
kot da sem tu doma. Kaj pa vem.
Kaj je? Zakaj me tako gledaš?
Lahko te gledam. –Mama, ne bodi čudna.
Mame so lahko čudne.
Rodile smo vas. Pravico imamo.
Pravico imam čudaško buljiti vate.
Ne, na cesto se moraš osredotočiti. Na cesto glej, ko voziš.
Pomiri se.
Pravim le, da razišči te občutke.
Popeljati te znajo na zanimivo pot.
25 let sem že tu spodaj, pa še nisem videl česa takšnega.
Ne razumem.
Globlje se spuščamo, močnejši je pando.
Ne bi moral hirati, če umira?
Predsednica Mal, kosci so tu.
In prijatelje so pripeljali. –Kaj?
Meridian, pelji!
Ne morem jim zbežati!
Niso nas napadli.
Zakaj nas niso napadli?
Mogoče ima kaj s tem.
Mislim, da smo našli pandovo srce.
Kaj počnejo? –Kar počnejo škodljivci.
Skušajo priti v pandovo srce in ga požreti od znotraj.
Za življenje se bori.
Zato naše rastline na površju umirajo.
Pando preusmerja vso energijo sem, da bi se zaščitil.
Naša rastlina ni bolna.
V vojni je.
No, pa izenačimo možnosti. –Lažje rečeno, kot storjeno.
Pando imamo. –Veš, koliko panda bi potrebovali?
Imaš boljšo zamisel? –Opustimo to izgubljeno nalogo
in odletimo na drugo stran gora. –Kako bi to rešilo pando?
Ne bi. Sam vse življenje živim brez njega. Ne bo vam hudega.
Ne bomo opustili panda, da bi lahko ti zapičil zastavo.
Rešiti moramo Avalonio. In jo tudi bomo.
Se strinjam. –Oče, kaj počneš?
Kar počnemo na svoji kmetiji.
To je pravi Clade!
Posluh! Prinesite ves pando iz trupa.
Venture bomo spremenili v največji prašilnik na svetu.
Kaj je, Tlesk?
Kaj je?
Kaj?
Kaj to pomeni? Ne razumem.
Ethan, pridi malo sem.
Oprosti, Tlesk. Tja moram.
Ja, oče? –Sem smo prišli rešit kmetijo.
In jo tudi bomo. Skupaj.
Veš, kaj? Ne bom. Tako ali tako ne bi znal.
Preprosto je, usmeriš in škropiš. –Po navadi ti to počneš.
Midva to počneva. Oče in sin.
Ne zdi se mi prav.
Nočem pobiti vseh teh bitij.
Ne glej na to kot na ubijanje. Iztrebljamo škodljivce, ki uničujejo pridelek.
Kmetje smo, Ethan. In kmetje to počnejo.
Potem pa mogoče nisem kmet. –Kaj?
Nisem kmet, oče.
Ethan, od kod zdaj vse to? Ni ti podobno.
Vendar sem tak. Zdaj sem pristnejši, kot sem bil kdaj koli.
Ko raziskujem svet, se počutim v svojem elementu.
Raziskuješ? –Ja. Mislim …
Veliko stvari je še treba odkriti.
Hočeš reči, da želiš postati raziskovalec?
Je vse v redu?
Je zaradi njega? Zaradi njega, ne? –Ne!
Kaj si rekel Ethanu? –Nič nisem rekel. –Oče, ni kriv dedek.
Skušaš mojemu sinu oprati možgane? –Kaj? –Ethan, mi zaupaš?
Ne želiš postati kot on.
Samo zase mu je mar in za njegove gore.
Ethan, poznam te. In to nisi ti.
Ethan, vrni se!
Ethan. Ethan!
Si zmešan?
Takoj pridi gor. –Pusti me.
V čem je težava? –V tebi, oče. V tebi. –V meni?
Misliš, da bom šel po tvojih stopinjah in ne vprašaš, česa si želim jaz.
Otrok si. Ne veš še, česa si želiš.
Vem, da nočem biti kot ti.
Vse življenje sem se trudil, da bi bil drugačen od očeta.
In očitno sem postal ravno tak.
Želel sem si ustvariti zapuščino, na katero boš lahko ponosen.
Toda morda sem šel malo predaleč.
Oče, nehaj govoriti. –Ethan, opravičiti se ti skušam.
Oče.
Mislim, da sva na drugi strani gora.
Tu je samo voda.
Oko je, a ne? –Ja.
Orjaško oko. –Ja.
In gleda naravnost v naju.
Veš, kaj to pomeni, ne? –Me meri? –Ne, ne.
Če ima ta kraj oko, se to drži glave.
Če ima ta kraj glavo,
potem smo ves ta čas potovali skozi njegovo drobovje.
Misliš, črevesje? –Ja. Poslušaj me.
Vetrovni gozd so pljuča.
Kislo jezero je želodec.
To orjaško oko je potem oko.
Kosci niso pošasti.
Imunski sistem so. –Kaj?
To mi je skušal povedati Tlesk.
Da je ta kraj živ. Živo bitje je!
Nismo našli srca panda. Našli smo dejansko srce.
Torej ves ta čas
živimo na hrbtu
tega velikana?
Ja, in pando ga ubija.
Njegov imunski sistem se ne more braniti. –Pohitiva.
Kaj?
Ne vem, kaj si rekel, a bi rekla, da je neprimerno.
Mama, obrniti moraš ladjo. –Prosim? –Misije je konec.
Ta kraj ni to, kar se zdi.
Je kakšna težava? –Orjaška.
Z Ethanom sva se hudo sprla. –Skočil sem z ladje.
Z ladje si skočil? –Nič mu ni. –Oče je šel za mano.
In naenkrat sva bila na drugi strani gora. –Kaj? –Zrla sva naravnost
v velikansko bitje! –Kaj?
Velikansko bitje? –Ta ni resen.
Glejte, ta kraj, svet, kjer živimo, je živo bitje.
In pando ga ubija.
Če hočemo preživeti, bo moral pando proč.
Hočeš, da uničimo pando? –Kaj?
Ne vesta, kaj sta videla. –Oče? Oče, stoj.
Kam greš? –Na drugo stran gora. Na svoje oči hočem videti.
Se hecaš? Ta svet umira. Tvojo pomoč potrebujem.
Kaj pa veš o tem svetu?
Kaj vem o njem? Vem, kaj sem videl.
Vse življenje sem posvetil nečemu, česar ni naredil še nihče.
In trudil sem se, da bi te izuril,
da bi bil ob meni, ko bi mi uspelo.
To naj bi bila najina zapuščina.
Oče in sin.
O zapuščini bi govoril? Svojo bom zdaj uničil.
Za svojega sina. Ti ne bi zmogel tega.
Pa ja! Ker sem grozen oče.
Ja.
Pa ti ne bi bilo treba biti.
Izvoli. Druga stran gora je proti vzhodu.
Dobro.
Callisto? –Oče.
Roke z mene. –Vse so nas preplavila čustva.
Ne vem, kaj mislita, da sta videla. Toda sem smo prišli rešit pando.
Načrt ostane enak. –Ne zavedaš se, kaj počneš.
Avalonio boš uničila! –Ne, izpusti me!
Moraš me poslušati! –Pusti me.
Ogromno napako delaš.
Takoj nas izpusti. Odkleni vrata.
Ne, ne moreš! Moraš me poslušati.
Kaj počneš? –Rad bi videl ven.
Ethan, lahko stlačiš roko skozi in dosežeš kljuko?
Očitno ne.
Čakaj, kaj je ta zvok?
Brez jezika. –Legenda.
Priden fant. Odpri vrata.
Saj zna. –Odpri vrata.
Daj, Legenda. Saj zmoreš.
Daj, Legenda. –Odpri vrata.
Mamičin srček!
Saj zmoreš. –Odpri vrata. Odpri!
Ne vpij na mojega psa.
Ne bi vpil, če bi bil dresiran. –Saj je.
Dva dni že ni lulal po hiši! –Če smo na ladji.
Še vedno jih moraš odkleniti. Zraven kljuke je gumb.
Legenda, vidiš gumb? Ga vidiš?
Kaj je ta zvok? A liže gumb?
Nehaj lizati gumb.
Legenda, nehaj. Nehaj lizati gumb.
Nehaj lizati gumb!
Dobro, kakšen je načrt?
Prevzemimo nadzor nad ladjo.
Nisem usposobljen za pilotiranje ladje. Ti leti z njo.
Pilotiranje je zahtevno.
Mačji kašelj. –Kaj pa zdaj?
Pandova obramba preprečuje bitjem, da bi ga uničila od znotraj.
Če pa jim skopljem luknjo … –Lahko poskrbijo za ostalo.
Zamotila bom Callisto.
Ti pa poskrbi za sina tam zunaj. –Kaj? Ne bo šel z mano.
Sam mu povej. –Greš ali ne? Mudi se.
Ne pozabite, Avalonia računa na nas.
Sta bila to Vohljač in Ethan?
Kaj se dogaja?
Prevzeli so most. Gremo!
Tjale. Kjer so zbrane korenine.
Če bodo kosci napadli tu, se bo rastlina posušila.
Meridian, odpri vrata. –Žal te ne slišim.
Ne skrbi, predsednica Mal.
Jaz bom uredil.
Caspian!
Tu počakajta.
S Tleskom zberita vsa bitja in jih pošljita k meni.
Ostalo bom sam. –Velja, oče.
In, Ethan.
Žal mi je, če sem ti dal občutek, da bom ponosen nate le, če boš kmet.
Vedno sem ponosen nate. –Vem, oče. Vem.
Takoj izpusti krmilo.
Prav.
Primi krmilo! –Primi, izpusti, primi. Odloči se že.
Družba, se me spomnite?
Meridian, takoj ustavi ladjo.
Ni problema, tukaj smo.
Zdaj razumeš, s čim imamo opravka? To je srce.
Ne.
Na noge, Vohljač.
Oče?
Moja zapuščina niso gore.
Ti si.
Zdaj pa dajva.
Oče in sin.
Tam!
Še koplji!
Oče!
Umaknita se, prihajajo!
To!
Uspelo nam je! Uspelo nam je.
Kajne?
Prepozni smo bili.
Dobro, zdaj pa nič več elektrike, mrzla kava in jezne množice.
Kdo gre domov?
Rad bi se še nekje ustavil. Za očeta.
Vse življenje sem razmišljal o tem trenutku.
Kako bi bilo? Kako bi izgledalo?
Kakšen bi bil občutek?
In kakšen je?
Čutim
popolnost.
Eno leto pozneje
PRECEJ DOBER OČI
OD ETHANA
Dragi oče, čeprav je bilo leto polno izzivov,
me navdihuje človeška trdoživost.
Penelope.
Iznajdljivi smo.
Sheldon? –Pridi.
Presenetiti znamo.
Svet se je očitno spremenil.
In se spreminja še naprej.
Čeprav ne živimo, kot smo prej,
imamo zdaj boljše možnosti za prihodnost.
Nismo še čisto tam, vendar bomo.
Kajti najboljša zapuščina je še lepši jutri.
Hvala ti.
Za vse, kar si mi dal.
Trudil se bom živeti dostojen tvoje zapuščine.
Upam, da si ponosen name.
Z ljubeznijo, tvoj sin.
KONEC.
ČUDEŽNI SVET
Igrali so
Prevod: Miša Šavor Branka Bavec
Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis