EN ANNORLUNDA VÄRLD
Välkomna till Avalonia, utforskare!
En stillsam civilisation, avskärmad från omvärlden av oöverstigliga berg -
- där invånarna gör det bästa av sin anspråkslösa tillvaro.
I hopp om en framtid bortom bergen har många försökt ta sig därifrån.
Alla har misslyckats.
Men nytt hopp har väckts av Avalonias främsta utforskare, männen Clade -
- som är fast beslutna att lyckas med det omöjliga.
Det här är Jaeger Clade!
Jaeger Clade, Jaeger Clade
Vet han vad rädsla är? Svaret är nej!
Hård som gnejs, med härdat fejs
Han är äventyrens vän Han är manligast av män, Jaeger Clade
I egen hög person!
Och vem har vi här?
Jo, det är ju hans sprudlande lilla gossebarn - Searcher!
Searcher Clade, Searcher Clade
Att gå i pappas fotspår är hans grej
Tuff som sten, men ganska klen
Pappa ganska lik, men med en vurm för botanik
Seacher Clade
Tillsammans ska de äntligen finna en väg över de oframkomliga bergen.
Till varje pris.
De stretar över bergen, trotsar kyla in i märgen utan hejd
Männen Clade
Och de viker aldrig sig
Männen Clade
Då så, Searcher. Den här grottan leder till andra sidan bergen. Hur går det?
Fint. Jag har tappat alla tår, så de gör inte ont längre.
Som jag brukar säga, utforskning är ingen bagg-is.
Skydd! Precis vad vi behöver.
Förlåt.
Vad är ni för nåt?
Spring!
Searcher!
Pappa!
Jag har dig!
Det var minsann nära ögat.
Såg ni det där? Vi kommer att bli omtalade i generationer framöver.
För bortom horisonten väntar Avalonias framtid, och vår ära.
Pappa, de här växterna, det strömmar kraft genom dem.
Jag uppskattar vetgirigheten, men vårt utforskarlag kom inte hit -
- för att distraheras av några lysande växter.
Men vårt utforskarlag vill göra en upptäckt som kan förändra Avalonia, visst?
Den upptäckt vårt utforskarlag söker finns på andra sidan bergen.
Där väntar Avalonias framtid.
Men om vårt utforskarlag bara tittade på växterna -
- kanske de förstod att Avalonias framtid kan finnas här.
Utforskarlaget har övat inför en enda sak sen det var spädbarn.
- Kartritning. - Nej.
Det är att följa med mig bortom horisonten.
Har du nånsin frågat utforskarlaget vad det själv vill?
De pratar inte om utforskarlaget, va?
Vi är utforskare, inte trädgårdsmästare. Det är vårt kall att besegra bergen.
- Nej, pappa. Det är ditt kall. - Du är min son!
Men jag är inte du.
Jag är inte du.
Förlåt att jag avbryter, men jag håller med Lill-Clade.
Callisto?
Vi vet inte vad som finns bortom bergen, men växterna är på riktigt.
Det är vår skyldighet att ta reda på vad de kan göra.
- Du behöver den här för att hitta hem. - Va?
- Kom tillbaka, Jaeger. - Vänta, pappa!
- Du överlever inte ensam därute. - Stanna, pappa!
25 år senare
CLADES GÅRD
God morgon, mr Clade!
Mr Clade var min pappa, Rory. Säg Searcher.
Knappast, mr Clade. Det vore respektlöst mot pandons fader.
Utan er upptäckt hade vi inte haft ström, lampor, bilar...
Tack, Rory.
Alltid trevligt att pratas vid. Hej då, mr Clade!
God morgon, Avalonia!
Efter en veckas regn ser det äntligen ut att bli sol.
Goda nyheter för alla pandobönder. Dags att skörda!
Ja, utan pando har vi ingen kraftförsörjning.
Tillbaka till häst och vagn? Nej tack, jag föredrar luftskepp.
Meridian! Ethan! Frukost!
President Callisto Mal ser fram emot en efterlängtad semester...
- God morgon, älskling. - Kaffe först, god morgon sen.
Är det bilden jag ska ha på näthinnan hela dagen?
Stör det dig, Ethan?
Vilken sextonåring gillar inte att se föräldrarna pussas?
Okej! Ni vet väl att ni ger Legend känslomässiga men för livet?
Ja, han ser väldigt skärrad ut...
Nån har visst glömt att rensa ogräs.
Vad är ett ogräs, om ej blott en växt som växer där du finner det olämpligt?
Kvicktänkt, men vet du vad jag skulle uppskatta?
- Om jag rensade ogräs? - Du ser vad kvicktänkt han är.
Skärp er!
- Hallå där! - Kom!
Searcher!
- Vad händer? - Motorstopp. Hjälper du mig?
- För många flygtrick? - Kan det bli för många?
- Pandobatteriet är slut. - Jag skördade knopparna för en timme sen.
Säkert skadedjur på rötterna igen.
Jag ska bespruta fältet när jag är uppe igen.
Ethan!
- Gänget är här! - Ethans gäng, inte ditt.
- Hans vänner älskar mig. - Ethan är tonåring. Ge honom utrymme.
Visst, utrymme. Uppfattat.
Ethan! Ethan!
Läget, Kardez?
Specialutgåvan av Primitiv Postering sålde slut på en kvart!
Är den redan slut?! Jag borde ha köat.
Lugn, vi har inte glömt dig.
Hej, Diazo. Jag såg dig inte.
Inte för att du inte syns, alltså, men jag bara... Läget?
Jag visste att du behövde jobba, så jag köpte ett till dig.
Vad snäll du är.
Tre till fem minuter av flörtande räcker. Kan vi öppna nu?
De nya djuren ska vara grymma.
- Sjukvårdare. - Kock! Här ska lagas mat...
Bonde.
Vi kan byta. Det här känns mer som en Ethan.
Din farfar var väl berömd utforskare? Du kanske har det i blodet.
Ni är ganska lika.
Bortsett från...den här!
Ge hit den, Diazo!
- Tja, gänget. Läget, då? - Vad gör du, pappa?
- Är det han? - Pappa!
Läget? Jag är Ethans pappa, Searcher.
Du måste vara Diazo. Han pratar jämt om dig.
Inte jämt. Kanske ibland eller emellanåt...
- Berätta om dig själv, Diazo. - Det behövs inte.
Gillar du odling? Ethan är grym på det. Du skulle se honom.
Han är stark, smart, supercool -
- eller som ni ungdomar säger, frän.
- Wow... - Har inte vi leveranser att sköta?
Vi måste gå. Jag ber om ursäkt för att pappa är så...pappa. Hej då!
- Hej då, Ethan! - Hej då, Ethans pappa!
- Jag förstår att du gillar Diazo. - Sluta prata.
Jag minns min första kärlek. Vi hade tandställning, båda två.
En gång fastnade vi, men det var inte så illa...
Vad händer med mitt liv?
Hejsan!
Hallå!
Tack, Searcher!
Tack, Ethan.
Tack.
- Varsågod. - Tack, Searcher.
Titta bara, tre generationer Clade tillsammans.
- Jag undrar vem Ethan brås på. - Är inte det uppenbart?
Han kommer att bli precis som jag, vet du.
Och lämna dig, som jag gjorde.
- Mår du bra, Searcher? - Javisst. Jag...
Vi ses nästa vecka, Ro. - Kom nu, Ethan!
Din pappa skulle vara stolt över vad du har åstadkommit.
Du vet visst inget om din farfar.
Det skulle jag, om du hade berättat.
Han är min farfar. Jag vill höra om honom, från dig.
Alla ser Jaeger Clade som nån fantastisk hjälte.
Det är för att de inte hade honom som far.
För mig var han bara en riktigt dålig pappa.
Han brydde sig inte om mig, bara om att besegra de där bergen.
Och jag bryr mig bara om dig, vår familj och vår gård.
Det är därför du är en helt okej pappa.
- Vänta, vad sa du? - Inget. Jag öppnade munnen, men sa inget.
- Var det du, Legend? - Du sa att jag är en riktigt bra pappa.
Helt okej.
Min son tycker att jag är en fantastisk pappa!
Jag står ju här...!
- Vad är det för luftskepp? - Jag har aldrig sett nåt liknande.
Vad håller ni på med? Ni förstör grödorna!
Hallå där, Lill-Clade!
- Hur länge sen var det? - Callisto?
- Känner du henne? - Ja, hon jobbade med pappa.
Vad gör Avalonias ledare på vår gård?
Får man en kram?
- Så fint att se dig! - Detsamma.
- Du måste vara Meridian. Härligt att ses! - Ja, detsamma.
Och Ethan, Clades gårds framtid. Din pappa måste vara så stolt!
Kan vi parkera Venture här?
Vi kan flytta den, det är ingen stor grej. Eller jo, men ändå inte.
Det går bra.
Kan Venture flyga över bergen?
Ledsen, så högt kan inget flyga. Inte än.
- Men det är inte därför jag är här. - Varför är du här?
Jag måste visa en sak.
- Var hittade ni de här? - Det började i nordost och sprider sig.
Alla grödor förväntas vara infekterade inom en månad, er gård också.
Jag sätter samman en expedition för att rädda pandon, och jag vill ha med dig.
Jag sysslar inte med expeditioner. Jag är inte min far.
Nej, han kom inte hem, men det gjorde du. Du hade med dig ett mirakel.
Och nu är nåt på tok med det.
Se hur de lyser därute.
Det är som hjärtslag.
Searcher...
Jag var med när du fann pandon.
Se vad den har gett oss.
Luftskepp, ljus i våra hem...
Men framför allt har den visat att framtiden inte fanns därute nånstans -
- utan här.
Pandon är döende, Searcher.
Det är vår skyldighet att rädda den.
- Okej. - Ja! När ger vi oss av?
Du ska inte följa med.
- Men vi gör ju allt tillsammans. - Inte det här.
- Varför har du då lärt mig odla pando? - Du ska ta över gården.
- Men det här är mycket viktigare! - Nej, jag tänker inte äventyra ditt liv.
Aldrig nånsin.
Ethan...
Ethan!
Tyvärr innebär varje sekund vi väntar ännu större fara för Avalonia.
Jag går och packar.
Nu ska president Mal hålla en dragning om uppdraget.
Jag heter Caspian och jag beundrar verkligen...
- Tack. - ...din pappa.
Kan du förfalska hans autograf?
- Lystring! - Tack, kapten Pulk.
Pando ser ut att vara tusentals plantor -
- men det är en enda stor organism med gemensamt rotsystem.
Vi tror att det som gör pandon sjuk angriper rotsystemets hjärta.
För tre veckor sen följde kapten Pulk rötterna ut mot Atlasmassivet -
- där de tvärt vände nedåt.
De började gräva, men marken gav vika och blottade ett ännu större mysterium.
Vi ska följa rötterna till pandons hjärta och stoppa det som skadar den.
Hur djupt är det?
Det vet vi inte, men Avalonias framtid hänger på att vi tar reda på det.
Kom, Clade. Vi vet inte vad som väntar där nere.
Om du vill hoppa av kan jag släppa av dig.
- Allvarligt? - Nej, jag skämtar! Du skulle se din min.
Vi behöver din hjälp att lösa det här. Annars är det ute med oss!
Löjtnant Duffle, kan du göra skäl för lönen och flyga ner oss nu?
Ja, kapten Pulk.
Vad vackert!
Jag önskar att alla i Avalonia fick se det här.
Searcher!
- Vad var det? - Nån som vet vad du heter.
Searcher!
Meridian? Vad gör du här?
Jag har försökt nå er i fyra timmar. Vår son är på ert skepp.
- Vad sa hon för nåt? - Att er son är på vårt skepp.
Hej, mamma.
Hej, pappa.
Har du hunden med dig? Vad gör du här?
Jag vill bara hjälpa till.
Du måste ta hand om gården medan jag är borta.
- Följ med mamma hem nu. - Men pappa...
- Vad händer? - Vad är det där, pappa?
Gå in. Det här fixar jag.
Hördu, rakbladsnyllet! Kom och ta mig!
Åh nej...
Flyg härifrån!
Håll i er!
- Legend! - Jag tar honom.
Håll i er!
Pappa!
- Pappa! - Ethan!
- Det går för fort! - Jag vet!
Kom igen, Venture. Det här fixar du.
Nähä, du.
Hade du nån aning om att allt det här fanns här nere?
Inte den blekaste.
Det här är obeträdd mark.
Okej, de klarade sig. Och vi klarade oss.
Ja, jag är också glad.
Ta det lugnt med tungan.
Vilken otrolig plats.
Nej, Legend. Låt den vara.
Vi vet inte vad det där är. Släpp den.
Då så, nu letar vi rätt på vår familj.
Va?
Vad i hela...?
Legend! Kom hit!
Hej.
Jag är människa däruppifrån.
Du förstår nog inte ett ord av vad jag säger.
Klart jag förstår. Tror du att jag är ett av de där monstren?
Den du har framför dig är ingen mindre än Jaeger...
Pappa?!
"Pappa"?!
Det här är helt uppenbart outforskad mark.
Jag vet att ni är rädda. Det är jag också.
Men uppdraget består. Vi är här för att rädda pandon.
Men för att göra det måste vi få upp skeppet i luften igen.
Vi måste väl rädda pappa först? Ni kan inte bara lämna honom här.
Ingen ska lämna nån. Jag vet att du är orolig -
- men jag har sett vad han går för. Han vet hur man överlever.
Vi har störst chans att rädda honom från luften. Därför måste skeppet lagas.
- Det tar för lång tid! - Hon har rätt, Ethan.
Jag vet, men vi vet inte vad som finns här.
- Venture är vårt säkraste kort. - Men mamma...!
Vänta i cockpit, så hjälper jag dem.
Jag lovar att vi ska rädda din pappa.
- Tack för stödet. - Det där löftet ska du hålla.
Ni vet vad ni ska göra. Caspian, håll ett öga på Ethan.
Nu ska vi ha skoj, Ethan!
Du gillar väl brädspel?
Vi har Stia med nöff, Den försvunna krokofanten, Stänka skepp...
Nej, du är inte min son!
Vad pratar du om?
Du är nog bara en lustig klippa som mina ögon vill tro är en människa.
- Jag är ingen lustig klippa! - Precis vad en lustig klippa skulle säga.
Skulle en lustig klippa veta att du gav mig en machete i födelsedagspresent?
- Det är Jaeger Clade, det. - Jag fyllde två år.
Det är jag, pappa.
Din son Searcher.
Searcher?
Det här är otroligt!
Jag tänkte detsamma.
Ja...
Då var flygmaskinen som kraschlandade också på riktigt?
Ja...
- Sätt fart, vi har ingen tid att förlora! - Vänta.
Vänta!
Av med den där!
Så där ja. Det är inte vackert, men vi kan flyga.
För att vara gödselpilot är du ett riktigt flygaräss, Meridian.
De tre saker jag gillar bäst är familjen, farmen och att flyga.
Och för att rädda de två första kan jag flyga genom eld.
- Fru Clade... - Ja?
Ni minns att jag fick ansvaret för er son...
Skicka hit honom, så sätter jag honom i arbete.
Det skulle jag gärna göra, men jag vet inte var han är.
Va?!
Pappa!
Den här går mycket snabbare än traktorn. En sån här måste jag ha.
Ett vidsträckt, outforskat land fullt av av fantastiska varelser...
Det här är precis som Primitiv Postering.
Nej, det här är inte alls som Primitiv Postering.
UTFORSKAREN
Det här klarar du, Ethan. Var modig nu. Du har det i blodet.
Okej...
Jag lever.
Jag klarade det.
"Tjena, Diazo. Vad jag har gjort i helgen?"
"Ja, få se... Jag sprang genom en mardrömstunnel för att rädda pappa."
"Ingen stor grej."
Hallå?
Vad...?
Riktigt konstigt, men också lite häftigt.
Hej, kompis.
Ingen fara. Jag är snäll.
Jag är en vän. Här är alla vänner.
Aj!
Okej, jag kanske förtjänade det. Jag splattade in dig i väggen.
Den där är ju pappas! Var hittade du den?
Kan du visa mig var han är?
Tur att jag stötte på dig. Du är inte farlig, va? Inte för att det ser så ut...
Den snabbaste vägen till din flygmaskin är genom dalen där.
Jag har så många frågor. Till att börja med...
Vad är det här för plats?
En underjordisk labyrint där allt är levande.
Och det mesta vill äta upp en.
- Som den här? - Nej, den är harmlös.
- De här, då? - Lattjo små krabater, va?
Där jag röjer väg, så avröjer de den.
Okej...
Hur hamnade du här nere?
Med skarpsinne och framåtanda!
Efter flera månader stod det klart -
- att ingen kunde ta sig över bergen levande.
Så jag sökte efter en annan väg.
Marken gav vika, och jag fann den här platsen.
Du fastnade alltså här nere.
Så skulle jag väl inte uttrycka det.
Jag fann den här platsen, och det slog mig -
- att i stället för att gå över bergen, kunde jag gå under dem.
Om jag så skulle slåss mot vartenda monster här nere -
- skulle inget hindra Jaeger Clade från att uppnå sitt mål.
Men sen nådde jag Brännande havet -
- med levande klippor och vatten som fräter bort köttet från ens ben.
Men med din flygmaskin kan vi flyga över det -
- och ta oss till andra sidan bergen!
Du har upptäckt en hel värld under vår, men det duger alltså inte?
Det kan nog duga åt andra klassens utforskare, men inte åt oss Clades.
Den här Clade är inte utforskare, utan bonde.
Bonde? Din mamma mycket att stå till svars för.
Hon har gått vidare, pappa.
Är Penelope död?
Nej, hon är inte död. Hon är 60 år och tränar fem dagar i veckan.
Hon har gått vidare med Sheldon.
25 år, pappa.
I 25 år har vi trott att du var död. Vad hade du väntat dig?
Jag ska döda Sheldon! Jag har alltid hatat honom.
- Du har aldrig träffat honom. - Jag hatar namnet!
Det där tog han ju bra...
Vi ska nog gå.
Vilket ställe... Vem anade att allt det här fanns här nere?
Du, så klart, för du är ju härifrån, men det är inte så här däruppe.
De här färgerna är så flummiga. Och träden...
Till och med träden är balla.
Varför gör den så, Splatt?
Får jag kalla dig för Splatt?
Jag kom precis på det. Du skickar ut Splatt-vibbar, så...
Tog du illa upp? Jag fattar inte. Jag följer väl efter, då.
Kallar du det för att klättra?
Jag är en 40-årig bonde. Klättring ingår inte i min vardag.
Så du har glömt allting som jag lärde dig?
Bara de meningslösa utforskarsakerna. Så ja, allting.
Fnys, du.
När jag har nått andra sidan bergen kommer jag att bli hjälte i Avalonia.
De reser säkert en staty över mig.
Du har redan en staty.
- Har jag? - Ja, bredvid min.
Reser de statyer över vem som helst nu för tiden?
Jag upptäckte pandon, pappa. Jag är här för att rädda den.
Min upptäckt förändrade världen och gjorde Avalonia till en utopi.
Inte för att det spelar nån roll, men min staty är högst.
Här, lilla vän.
Då är du alltså ingen "enkel bonde", ändå.
Vi är kanske mer lika än du vill kännas vid.
Jag är inte alls som du.
Det kan du ju intala dig själv.
Jag åstadkom nånting verkligt när jag...
- Är den här farlig? - Kanske.
Nej, nej, nej...
Vänta lite...
Det är nån mer här.
- Ethans! Det är Ethans! - Va?
- Jag sa att det är Ethans. - Vem är Ethan?
- Min son. - Din son? Är Jaeger Clade...farfar?
Jag antar det.
Han är inte ensam.
- Han är med en vadå? - En slukarspejare. De lockar en i döden.
Kan den här springa snabbare?
Oj... Vad är det här?
Vi letar väl fortfarande efter pappa?
Jag vet, men det här föll ut från Venture. Vi låter inte pando gå till spillo.
Det går fort. Jag ska bara ta de sista.
Splatt?
Splatt!
Det är ingen fara.
Jag kan hjälpa dig. Få se.
Du kan lita på mig.
Såja, det är ingen fara.
Så där.
Så gott som ny.
Är det dina vänner?
Hej, jag heter Ethan. Jag trodde att Splatt skulle föra mig till min pappa -
- men kanske inte, för jag ser inte pappa här.
Jag knallar vidare, då.
- Ethan! - Pappa!
Håll er bakom mig.
- Vem är det? - Din farfar.
- Jaeger Clade?! - I egen hög person.
Efter mig!
- Och nu? - Hoppa!
- Vad är det här för saker? - Vår biljett härifrån.
- De äter oss väl inte? - Nej, men de andra gör det. Spring, bara!
Pappa!
Sluta skämma ut mig, Searcher.
Sätt fart!
- Han är grym! - Han är inte grym.
- Han räddade livet på mig! - Jag var också delaktig.
- Han räddade livet på dig med. - Vänta bara, grabben.
Ethan!
Splatt!
Tack, kompis!
Är du oskadd?
- Jag pratar med min son. - Jag mår bra, pappa.
Sluta göra dig märkvärdig medan vi springer för livet.
Lugn, grabben mår bra.
- Hur kan du vara min pappa? - Ska vi ta det nu?
När två personer älskar varandra...
Nej, pappa! Tyst!
Dags att grilla.
Det var inte bra.
Pass på!
- Hoppa på! - Meridian!
- Mamma! - Försök inte med mig.
- Du har utegångsförbud resten av livet. - Henne gillar jag.
- Vem är han? - Min pappa.
Kör!
En vägg av monster.
- Monstervägg! - Lugn, det här fixar jag.
- Okej, de är smarta. - Det hade jag kunnat berätta.
Jaeger Clade?
- I egen hög... - Vi vet!
Vi är fast!
- Bra tänkt, Splatt. - Heter den Splatt?
- Knuffa på, Callisto. - Ska bli.
Håll i er!
Vad skönt att du är oskadd, lille Ethan! Jag har varit så orolig.
Vad är det där? Så gullig! Den vill jag göra leksaker av.
Den här funkar.
Andra sidan bergen, här kommer jag!
Det är inte därför vi är här.
- Just det, din löjliga lilla växt. - Den är inte löjlig.
- Din tråkiga lilla växt, då. - Vet du vad som är tråkigt?
- Dina töntiga svar? - Nej, du!
- Fyndigt... - Får en vuxen lägga sig i?
Searcher har rätt. Vi letar efter pandons hjärta.
För som vi alla kan se har vi ont om tid.
Men när vi har gjort det finns inget som hindrar -
- att vi fortsätter till andra sidan bergen. Blir det bra?
Okej, då är det bestämt.
Kom, Ethan. Vi tar ett prov av pandoroten.
Meridian, gör du oss den äran?
Då är det officiellt, Venture.
Skäm inte ut mig inför min familj.
Kolla, det är Jaeger!
I egen hög person.
Häftigt.
Iväg härifrån! Schas!
Den såg ganska harmlös ut.
Man kan aldrig vara nog försiktig.
- Du är alltså mitt barnbarn? - De säger det.
Berätta om dig själv, Ethan. Vad gillar du? Boxning, jakt...?
Har du nån raring som väntar på dig därhemma?
Det har du!
- Vem är det? - Ingen särskild...
Diazo. Han heter Diazo.
Diazo, säger du?
Jag gillar honom, men vet inte hur jag ska säga det, för jag blir så... Sån här!
Låt farfar komma med ett gott råd.
Om du vill imponera på den här grabben ska du göra så här.
Du ser till att han hamnar i fara, nästan så att han dör...
...och sen räddar du honom.
Bonuspoäng för rövare, alligatorer och/eller mäktiga explosioner.
Det låter som en ganska osund grund för ett förhållande.
- För att inte tala om farlig. - Farlig?
Du är en Clade! Vi älskar fara.
Testa den här nu.
Ska jag det? Okej...
Så gör en äkta Clade!
Pando är bara strunt.
Fint att du och Ethan umgås, pappa, men eldkastare är kanske inte hans grej.
Fint att du tänker så -
- men Ethan kanske inte vet vad som är hans grej innan han har prövat.
Varsågod.
Fint engagemang, men Ethan har redan en grej.
En pandoplockare, och han är väldigt flink med den.
Fint att du tycker att det är fint, men vi kanske ska låta grabben avgöra.
Fint att du tycker att det är fint, men det vore kanske fint -
- om du respekterade min vilja.
Och du kanske borde backa lite.
Eller så sänker vi temperaturen här lite.
Okej... Vad tänkte du dig då?
Lite Primitiv Postering?
Pandons öde vilar i våra händer. Vi hinner knappast spela.
Jodå, lite tid har vi innan vi når Brännande havet.
Gå och pyssla med din växt. Min sonson och jag ska spela kort.
Jag är med.
Har nån ett vapen över? Jag har bara jord och trädgårdsverktyg.
- Jag har tegelsten. - Att kasta sten kan funka.
Tegelstenar är inte vapen.
Nej, så jag behöver armborst. - Har du armborst?
Splatt snodde mina kort!
Fick du nåt bra?
Och...där är tiden ute. Bytesomgången är slut.
Ett armborst! Jag visste det.
Okej, dags för händelsekort.
Är ni redo för...
- ...en demonspindel? - Döda den!
Man ska faktiskt inte döda den. Demonspindel låter läskigt, men...
- Ja, den lär sluka skörden. - Oroar du dig för det?
Primitiv Postering går ut på att leva i harmoni med miljön.
- Jag kastar tegelsten! - Och jag skjuter med armborstet!
Okej, den är död.
Så ska det se ut!
Över...
Över... Nej, runt...
Handflata...
Men vänta...
Demonspindeln hindrade mördarsyrsorna från att förstöra alla era grödor.
Grattis, ni dog.
- Jag håller med snorbubblan. - Var inte spindeln skurken?
För 27:e gången, det finns inga skurkar. Målet är inte att döda monster -
- utan att bygga en fungerande civilisation med hjälp av omgivningen.
- Jag fattar inte. - Inte jag heller.
Det är inte så svårt.
- Jag kan odla pando. - Pando finns inte.
- Kan vi använda monstren som vapen? - Monstren är inte vapen.
Va? Nej!
Kolla in vapnet!
- Då får jag ha pando. - Inget monster, ingen pando.
- Vilket spel har inga skurkar? - Klen story.
Okej, vill ni ha skurkar?
Ni två är skurkarna, för ni är jobbiga.
Tonåringar...
Jag vann.
DOMEDAGSGEJSER
Brännande havet.
Det enda som står mellan Jaeger Clade och hans öde.
- Var dramatisk nån annanstans. - Vad ser du?
Rötterna går längs taket över till andra sidan.
Om vi ska finna pandons hjärta så måste vi igenom.
Ni har ögon, va? Vi ser väl samma sak här?
Det är syra. Ingen kan flyga där.
Vad händer nu?
Det här blir så grymt!
Händer det här?
Det händer. Okej.
Det där var så Primitiv Postering!
Skönt att vi inte dog.
Bort från mitt skepp!
Nej!
- Du har inte en till sån här? - Jag har ett bättre vapen.
Sikta mot mitten.
- Vem har lärt dig att kasta? - Sheldon.
- Täck oss. - Visst.
Så här kastar man.
Tyngdpunkten i mitten, andas in, fokusera -
- och fullfölj rörelsen.
Det är i fullföljandet det sitter. Din tur.
Okej, tyngdpunkten i mitten, andas, fokusera, och...
...fullfölj rörelsen!
Så ska det se ut! Ta de till höger.
Så där ja!
Langa på.
Nu kör vi, farsan!
Ja!
Ni är chanslösa mot familjen Clade.
Inte illa för en bonde, va?
Inte illa alls.
Jag måste ju fråga...
Varför jordbruk?
Jag gillar att vara utomhus.
Och att få bestämma själv.
Ja, det kan jag fatta.
Och jag gillar att lägga ner min själ i det jag odlar -
- och se till att jag får vad jag behöver.
Nånting starkt och varaktigt.
Ett arv som min son kan vara stolt över.
Det förstår jag också.
Undrar du varför jag inte ansträngde mig mer för att komma hem?
Tanken har slagit mig.
- För att jag är fast. - Ja, det vet jag.
Fast på ett annat sätt.
Jag har varit utforskare hela livet.
Att jaga horisonten, det är det jag alltid har gjort.
Trots att det kostade mig allt.
Dig...
...din mamma...
...de senaste 25 åren...
Om jag slutade vara det, vad vore jag då?
Vem vore jag?
Nåja...
Jag är för gammal för förändring nu.
Visst.
Nu tar vi en till flaska medan vi kan.
Hej på dig.
Låt bli den där. Sluta.
Sluta pilla!
Sluta trycka på knappar! Stygg Splatt!
Bra försök.
Ser man på, de är sams till slut.
Det var på tiden.
Ja, särskilt som de är typ samma person.
Säg inte det när din pappa hör.
Vill du ta ratten? Jag är så kaffesugen.
- Allvarligt? - Ja, följ bara rötterna.
Okej!
Nu skulle Diazo se dig.
Tror du inte att din pappa och jag pratar?
Du är jätteduktig.
Men...akta det vandrande berget!
Det där fixade jag.
Förlåt!
Mitt fel. Ingen fara.
Varför är det här stället så mysko?
Jag vet inte, jag tycker att det är ganska fantastiskt.
Jag måste säga, Ethan... Jag har aldrig sett dig så lycklig som du är här nere.
Det är nog bara att gården är så liten.
Världen är så stor.
Det känns som att jag är i mitt rätta element, liksom.
- Varför ser du på mig så där? - Jag får se på dig.
- Var inte konstig. - Mammor är aldrig konstiga.
Vi har fött er. Vi har rättigheter.
Så jag har rätt att glo på dig.
Nej, för du måste titta på vägen. Du kör.
Jag tycker bara att du ska utforska de där känslorna.
Det kan leda till nåt spännande.
Jag har varit här nere i 25 år, och aldrig sett nåt liknande.
Jag förstår det inte.
Pandon verkar starkare ju djupare vi kommer.
Om den är döende borde den väl bli svagare?
President Mal, slukarna är här, och de har vänner med sig.
Flyg, Meridian!
De är för snabba!
De anföll oss inte.
- Varför anföll de oss inte? - Det kan nog ha med det där att göra.
Vi har nog hittat pandons hjärta.
Vad gör de?
De försöker ta sig in i pandons hjärta och äta upp den inifrån.
Den kämpar för sitt liv.
Plantorna däruppe dör för att pandon lägger all energi på att försvara sig här.
Pandon är inte sjuk. Den ligger i krig.
- Då hjälper vi den. - Lättare sagt än gjort.
- Vi har pando. - Inte så mycket som behövs.
- Vad föreslår du, då? - Att vi flyger till andra sidan bergen.
Hur hjälper det pandon?
Inte alls, men jag har klarat mig hela livet utan.
Vi ger inte upp pandon för din fåfängas skull.
Avalonia behöver den, och vi ska rädda den.
- Jag håller med. - Vad gör du, pappa?
Precis som hemma på gården.
Så gör en Clade!
Hämta all pando från lastutrymmet.
Venture ska bli världens största gödselflygplan.
Vad är det, Splatt?
Va?
Vad...?
Jag förstår inte.
Ethan, kom ett slag.
Jag måste gå.
Ja, pappa?
Vi kom hit för att rädda gården, och det ska vi göra - tillsammans.
Vet du vad? Jag står över. Jag vet inte hur man gör.
- Man bara siktar och sprutar. - Det är mer din grej, pappa.
Det är vår grej, Ethan. Far och son.
Det känns bara inte rätt. Jag vill inte döda alla de här varelserna.
Se det inte som att döda.
Vi utrotar bara ohyra som förstör våra grödor.
Vi är bönder, Ethan. Det är det här bönder gör.
- Då är jag kanske ingen bonde. - Va?
Jag är inte bonde, pappa.
Varför säger du så här? Du låter inte som dig själv.
Jag är nog mer mig själv än jag nånsin har varit.
Jag känner mig hemma när jag utforskar den här världen.
"Utforskar"?
Ja, det finns ju så mycket att upptäcka här.
Står du och säger att du vill bli utforskare?
Är allt som det ska?
- Är det på grund av honom? - Va? Nej!
- Vad har du sagt till Ethan? - Ingenting!
- Det är inte farfars fel. - Försöker du hjärntvätta min son?
Tro mig, du vill inte bli som han.
Det enda han bryr sig om är sig själv och att besegra bergen.
Jag känner dig, Ethan. Det här är inte du.
Kom tillbaka!
Ethan!
- Är du galen? Hoppa på skotern. - Låt mig vara!
- Vad handlar det här om? - Om dig, pappa!
Du tror att jag är som du, men frågar aldrig vad jag vill.
Du är ett barn. Du vet inte vad du vill.
Jag vet att jag inte vill vara du.
Hela livet har jag kämpat så för att vara min pappas motsats.
Och jag verkar ha blivit precis likadan.
Jag ville bara så gärna efterlämna mig nåt som du kunde vara stolt över.
Men jag överdrev nog lite.
Sluta prata, pappa.
- Jag försöker be om ursäkt här. - Pappa!
Jag tror att vi är på andra sidan bergen.
Det är bara en massa vatten.
Det är ett öga, va?
Ja.
Ett väldigt, väldigt stort öga.
Ja.
Och det tittar på oss.
- Inser du vad det här innebär? - Att det dömer mig?
Nej, om det finns ett öga så måste det sitta på ett huvud.
Och om det finns ett huvud så har vi färdats inuti dess kropp.
- Dess inälvor och saker? - Ja, men lyssna.
Skogen där det blåste, det var lungorna.
Och syrahavet var magen!
Då måste det jättelika ögat vara ögat.
Slukarna är inga monster. De är ett immunförsvar.
Det var det Splatt försökte säga. Hela platsen är en levande varelse!
Det var inte pandons hjärta, utan ett riktigt hjärta.
Hela den här tiden -
- har vi alltså levat på ryggen av den här kolossen?
Ja, och pando dödar den.
- Immunsystemet är försvarslöst. - Det är bråttom!
Va?
Jag vet inte vad du sa, men det lät oförskämt.
Vänd om, mamma!
Vi avbryter uppdraget. Det är inte som det verkar.
- Har vi problem? - Om vi har!
- Ethan och jag grälade. - Så jag hoppade av skeppet.
- Hoppade av?! - Pappa kom efter.
Plötsligt var vi på andra sidan bergen.
Öga mot öga med en kolossal varelse!
- Va? - Han skojar.
Den här världen som vi lever i är en levande varelse.
Och pando dödar den.
Om vi ska överleva måste pandon bort.
- Va, skulle vi förstöra pandon? - De vet inte vad de såg därute.
Pappa, vänta. Vart ska du?
Till andra sidan bergen. Det här behöver jag se.
Menar du allvar? Världen är döende. Jag behöver din hjälp.
- Vad vet du om världen? - Jag vet vad jag såg!
Jag har vigt mitt liv åt att göra nåt som ingen förut har gjort -
- och jag gjorde allt för att lära upp dig -
- så att du skulle få vara med när jag gjorde det.
Det skulle bli vår kvarlåtenskap, far och son!
Vill du prata om kvarlåtenskap?
Jag är i färd att förgöra min, för min sons skull.
- Det skulle du aldrig klara av. - Nej, för jag är en sån usel pappa.
Ja.
Helt i onödan.
Här.
Andra sidan ligger österut.
Okej...
- Callisto? - Släpp!
Känslorna svallar just nu. Jag vet inte vad ni tror att ni såg -
- men vi kom hit för att rädda pandon. Den planen står fast.
Ni vet inte vad ni gör. Ni förgör Avalonia!
Lyssna på mig!
Ni begår ett stort misstag! Släpp ut oss!
Ni får inte göra så här! Ni måste lyssna!
- Vad gör du? - Jag försöker kika ut.
Får du in armen härunder så att du når handtaget?
Absolut inte.
Vänta, vad var det?
- Inte tungan! - Legend!
Hej, vännen. Öppna dörren.
- Öppna dörren. - Du klarar det, Legend.
Du klarar det, Legend. Ja, du är mattes älskling.
- Du klarar det. - Öppna då!
Skrik inte åt min hund.
Han kan ju ingenting!
Han har inte kissat i huset på två dagar.
För att vi har varit här på skeppet, ja.
Du måste låsa upp.
Det är ett vred vid handtaget. Ser du vredet, Legend?
Vad är det som låter? Slickar han på vredet?
Sluta slicka på vredet.
Sluta slicka på vredet!
- Vad gör vi nu? - Tar tillbaka skeppet.
Jag är inte alls kvalificerad. Skeppet är ditt.
Det är svårt att flyga.
- Det var enkelt. - Och nu?
Pandon förhindrar att varelserna förstör den inifrån.
- Men om jag gör ett hål... - ...så kan de göra resten.
Jag håller Callisto borta. Ta hand om vår son därute.
- Va? Han ska inte med. - Säg det till honom.
Kommer du nån gång?
Kom ihåg att Avalonias framtid hänger på oss.
Var det där Searcher och Ethan?
Vad händer?
De har tagit kommandobryggan. Kom!
Där, där rötterna går ihop.
Om slukarna anfaller där kommer hela växten att vissna.
Öppna, Meridian!
Jag hör tyvärr inte.
Ingen fara, president Mal. Det här fixar jag.
Caspian!
Vänta här.
Samla alla varelser ni kan och skicka dem till mig.
- Det fixar vi, pappa. - Och Ethan...
Förlåt om jag fick dig att tro att du behövde bli bonde för att göra mig stolt.
- Jag är alltid stolt över dig. - Jag vet det, pappa.
- Släpp spakarna! - Visst.
Ta spakarna igen!
Ta, släpp, ta, släpp... Bestäm dig nån gång.
Hallå! Minns ni mig?
Stanna skeppet!
Inga problem. Vi är framme.
Ser du nu vad det är? Det är ett hjärta.
Nej...
Res dig upp, Searcher.
Pappa?
Min kvarlåtenskap är inte bergen.
Det är du.
Nu gör vi det här.
Far och son.
Där!
Fortsätt!
Pappa!
Undan! Här kommer de!
Ja!
Vi lyckades!
Vi lyckades.
Visst?
Det var för sent.
Nu väntar strömlöshet, kallt kaffe och arga medborgare.
Är ni redo att åka hem?
Jag har en grej jag vill göra på vägen, för pappas skull.
Jag har ägnat hela mitt liv åt att föreställa mig det här.
Hur det skulle vara. Hur det skulle se ut.
Hur det skulle kännas.
Och hur känns det?
Det känns...
...perfekt.
Ett år senare
HELT OKEJ PAPPA
Kära pappa, även om det här året har varit väldigt tufft...
...så är folk väldigt bra på att anpassa sig.
Penelope!
Vi kan vara handlingskraftiga.
Sheldon?
Vi kan förvåna.
Världen har förändrats, och fortsätter att förändras.
Även om vi inte kan leva som vi gjorde förr...
...så har vi nu en bättre chans till en framtid.
Vi är inte riktigt där än, men vi kommer dit.
För det bästa vi kan lämna efter oss -
- är en gåva som är värd att öppnas i morgon.
Tack för allt du har gett mig.
Jag ska göra mitt bästa för att göra det rättvisa.
Jag hoppas att jag gör dig stolt.
Stora kramar, din son.
SLUT
EN ANNORLUNDA VÄRLD
Översättning: Karl Hårding Svensk Medietext