Draka!
Var är du?
Han kommer nu.
Vi tar hand om modern.
-Håll honom borta härifrån. -Kom igen, krysta!
Draka!
Krysta!
Draka!
Modern är död.
Men barnet lever.
Ge mig min son.
Du får honom inte.
Han står under vårt beskydd.
-Det är vår plikt att uppfostra honom. -Tills han kan fatta sina egna beslut.
Dampyren lever.
BALKANHALVÖN
Nån har haft sitt lilla roliga här.
Ledningen sa inte att staden var säkrad.
Nu får vi göra dödgrävarnas jobb.
Vad fan har hänt med folket här?
Var är allt blod?
Ingen tycks ha klarat sig undan.
Soldater… civila…
Dödade alla varandra?
Skitsnack. Det är alltid nån som överlever.
Det ser ut som om vargar har varit här.
Det var…
Lugn.
…djävulen.
Det var djävulen.
Vad har hänt här, gamling?
De började skjuta…
-mot mitt folk i kyrkan! -Lugn.
De skrek. Blod, blod och åter blod!
Vem gjorde det?
Såg du honom?
Dampyr.
Du måste kalla på Dampyr!
-Dampyr…? -Du måste kalla…
-Håll käften, för fan. -Vad gör du, Stefan?!
-Vad fan är det med dig! -Han var bara en galen gammal gubbe.
Kalla på de andra.
Samla alla kroppar på en plats.
Vi måste begrava dem.
Sätt fart!
-Sätt fart! -Missa ingen av dem.
Där borta!
Harlan.
Kom till mig.
-Har du mardrömmar igen? -Ja. De blir allt värre, Yuri.
-Sluta dricka den där skiten. -Du är för ung för att vara min pappa.
Men inte för ung för att vara din manager, Harlan.
-Du måste vara i form för arbetet. -Jag är i toppform. Ser du inte det?
-Och kalla det inte arbete. -Det är arbete. Det sätter mat på bordet.
-Vart är vi på väg? -Till Jostanira. Gravplatsen är angripen.
-Var vi inte där förra veckan? -Det var Jostalica.
-Försök koncentrera dig lite. -Lugn.
Man är väl proffs.
Dampyren!
Dampyren närmar sig!
Medborgare i Jostanira…
Jag förstår er oro.
Ondskan har kommit till er fridfulla by.
Tro mig, ni gör rätt i att vara rädda.
Djävulens unkna lukt finns överallt på den här platsen.
Ni är fördömda.
Ni är fördömda, och det vet ni om.
Men efter idag behöver ni inte längre frukta ondskan.
För idag…
står han till slut mitt ibland er - den mäktige…
Harlan.
Dampyren!
Ta mig till gravplatsen.
Backa. Ge honom utrymme.
Backa! Dampyren känner närvaron av en vampyr.
Backa!
Försvinn, förtappade själ!
Återvänd till helvetet. Du hör inte hemma på denna heliga plats.
Herare khomanum carpe diem, carpe…
modana gantilus, margherita pizza…
Vad säger han?
En esoterisk formel som hindrar ondskan från att återvända till gravplatsen.
Jag skulle behöva en styrketår, Yuri.
Moderna kunskaper.
Återvänd till era hem i frid.
Det monster som hade angripit gravplatsen är besegrat.
Okej, okej… Tack.
Yuri!
Befälhavare Kurjak till ledningen.
Befälhavare Kurjak…
Befälhavare Kur…
Skit samma.
Vad gör vi nu?
Vi stannar här…
och håller vår position.
Jag förstår mig inte på Kurjak. Vad är poängen med att stanna här?
Skulle den här spökstaden hjälpa oss att vinna kriget?
-När blev du strateg, Petar? -Är det inte därför jag är här?
Du är här för att förse oss med cigg. Ge mig en, jag fryser ballarna av mig.
Hjälp!
-Jag måste drömma. -Nej, du drömmer inte.
Hjälp!
-Hjälp mig, jag är rädd! -Visst, gumman. Jag ska hjälpa dig.
-Kom till pappa! -Vänta. Vi vet inte vem hon är.
Hon vill tydligen inget hellre än att träffa mig.
Petar…
Hjälp!
Petar.
Petar!
Fort!
Chefen!
Vem skjuter?
Skotten kommer från de där idioterna Petar och Janko.
-Vi blir angripna! -Fort. Tre följer med mig.
Sätt fart!
Vem där?
Tito!
-Sätt fart! -Chefen, vi blir angripna!
Vem angrep oss?
Vänta!
Håll era positioner!
-Håll dem! -Vad är det som händer?
Vad är det här?
Fan också.
-Vi behöver hjälp, chefen! -Följ med mig!
Lägg ner honom.
Vad såg du, Josif?
Jag sköt honom, men han dog inte.
Han dog inte.
-Josif…? Josif! -Sluta med det där.
-Vi måste kalla på honom. -Upp med dig!
-Gamlingen hade rätt! -Lazar.
Våra fiender… är helvetiska monster!
Odöda!
-Vad är det med dig? -Våra kulor biter inte på dem!
Vi måste söka upp den som kan förgöra dem.
Vem fan pratar du om?
Jag känner honom.
Låt mig söka upp den som kan hjälpa oss.
-Jag hatar det här. -Vi gör inget fel.
-Är inte det här fel? -Flickan är redan död. Hon känner inget.
Och hennes föräldrar kan sova lugnt i förvissning om att hon inte blir vampyr.
Det är i sanning en god gärning, allt tack vare den store Dampyren.
Ge mig pålen, bara.
-Du är vår frälsare! -Dampyr!
-Backa undan! -Måste ni halshugga henne?
Det är min yngsta dotter Emina. Befria hennes själ, Dampyr!
-Låt honom göra sitt arbete. -Jag ber er!
Förlåt, Emina.
Tack så mycket, men tystnad om jag får be.
Vi rensar gravplatsen från de många onda andar som härjar här.
Tack så mycket.
Nu räcker det, grabben! Du följer med oss.
Vi griper den här bedragaren på order av våra befälhavare.
Han ska inte få lura fler dumskallar.
Håll er på avstånd!
Håll avstånd!
-I så fall får ni gripa mig med. -Stick härifrån, grabben!
-Stanna där. -Jag går ingenstans utan min manager.
Jag kände inte igen dig. Då hade jag slagit hårdare.
-Du har inte förändrats ett dugg. -Nyttan av ett hälsosamt leverne.
Du ser däremot förjävlig ut. Kriget har gått hårt åt dig.
-Ni griper oss för att vi ger folk hopp. -Hopp? Stackars arma satar.
Och nej, vi griper er inte. Vår befälhavare vill träffa er.
Träffa oss?
-Två värdelösa nollor som vi? -Just det, grabben.
-Eller snarare bara Harlan. -Vad ska jag kunna säga till honom?
Vad är det här, Lazar?
Kom igen.
Nu går vi.
Öppna!
-Jag är faktiskt hans manager. -Lägg ner, grabben.
Här är han, chefen.
Nå?
Vad menar du? Det var ni som tog hit mig. Jag klarade mig bra utan er.
Visa befälhavare Kurjak respekt.
Ja, överste! Menige Harlan anmäler sig.
Inte?
Är presentationen överstökad så att ni kan berätta varför jag är här?
Jag har inget med kriget att göra.
Sätt dig.
Varsågod.
Kriget har med oss alla att göra.
Dig med, Dampyr.
Vi blev angripna igår.
Flera av mina mannar dödades.
Av nåt som inte är från denna värld.
Jag vill veta vad.
Det sägs att du vet.
Vad är du egentligen?
Jag?
Jag är en dampyr.
En vampyrjägare.
Vi ser till att den som blir biten av de där monstren inte återuppstår.
Då kan du alltså döda dem?
Ja.
Men vill du verkligen veta vad jag är?
Jag är en skitsnackare.
Vampyrer finns inte, din jävla idiot.
Ta upp honom.
Jag är hans manager. Släpp in mig. Han har rätt till försvarare.
Harlan!
-Vad har ni gjort med min kompanjon? -Han är välbehållen - än så länge.
Titta jävligt noga.
Jag vet inte vad som gjorde det här, men samma sak kan hända dig.
Är du helt jävla galen?! Det finns ingen jävla Dampyr!
Låt honom vara!
Han säger bara det för att rädda sitt eget skinn.
Men vi kommer från samma stad. Jag vet vad han är.
Djävulens son.
Beviset är att han inte har åldrats ett dugg sen jag först träffade honom.
Vi tar reda på vem av er som talar sanning.
Lazar, ge honom ditt vapen.
Undan!
Den är laddad.
Slösa inte med kulorna.
Ta era vapen!
-Han kommer att bli dödad. -Vi gav honom ett vapen.
Din vän är geten som ska locka fram vargen.
Om det som sägs är sant är han inte geten, utan vargen.
Vi får se vad som händer.
Vilken skitkväll.
Hjälp.
-Det är ingen fara. -Gör mig inte illa.
-Vad gör du här? -Jag försöker bara hålla mig vid liv.
-Det är ingen fara. -Jag ber dig…
Lukten av ditt blod…
-Vad är du? -Vad jag är? Vad fan är du själv?!
Upp och hoppa, snygging. Dags att äta middag.
Harlan?
-Vi måste kolla vad som händer. -Ingen går härifrån.
Gillar du inte min t-shirt?
-Nu ska jag förstöra din. -Nej, Bojan!
Han är inte människa.
Hur fan gjorde du det där?!
På dem!
Skjut!
Döda honom!
Dampyren.
Kom tillbaka, mina barn. Ni kan inte besegra honom.
Inte du.
Du stannar.
Stanna och håll honom under uppsyn.
Han lever!
Jag trodde att du var förlorad.
-Gud, är du oskadd? -Ja.
Vi måste lämna den här fördömda platsen, Kurjak.
-Om de är här dör vi. -De dödar oss allihop.
Vad fan gjorde du med honom?!
Det var solen. Det finns en tjej där inne som du bör träffa.
Fan!
Gå in.
Är ni rädda?
Är ni så jävla rädda?!
Lazar!
-Kom igen! Gå in. -Sätt fart!
Vi har en fånge.
Backa!
Ingen går härifrån.
Ta det inte personligt, men ingen sa nåt om att jag måste slåss mot vampyrer.
Vill du ställas inför krigsrätt, Stefan?
Du tog oss till den här hålan för att bli mat åt de där monstren.
Många av våra kompisar är redan döda!
Det är du som ska hamna i krigsrätt. Och du…
Om du verkligen kan döda vampyrer, så ta kål på den där saken.
Dra ut den i solen och bränn den som den andre!
Döda monstret!
-Vad gör du? -Det är dumt att döda henne!
Han har rätt.
Den är det enda som kan berätta vilka vi har ställts inför.
Lämna Kurjak ensam med den där saken.
-De kan få döda varandra. -Ja, för fan!
-Nu sticker vi härifrån! -Sätt fart.
Det är rena galenskapen att stanna, Emil. Följ med oss.
-Vi går… -Jag tänker inte desertera.
De där varelserna kan döda oss allihop, och ni vill bara ge er av?
Låtsas att de inte finns?
Vad gör vi här med en galen soldat och det där monstret?
Yuri, du…
Du kan inte stanna här.
Va?
Det händer konstiga saker med mig, och jag måste…
ta reda på vad det innebär.
-Nej, jag… -De är snart tillbaka igen.
-Det vore farligt att stanna kvar. -Jag lämnar inte dig här.
-Du måste ge dig av. -Nej.
Harlan?
-Ta med er pojken. -Jag och Harlan är ett team.
Säg till dem, Harlan. Harlan?
-Du lovade att vi skulle hålla ihop. -Kom nu, grabben.
Du lovade mig, Harlan!
Jag trodde att vi var familj. Snälla Harlan!
Gör inte så här mot mig. Låt mig stanna kvar, Harlan!
Följ med oss, Harlan!
Snälla Harlan!
Se det så här, Kurjak.
Det här är det bästa sättet för dig att dö och få träffa din son igen.
Fly så långt bort du kan, Stefan.
Så fort ledningen får veta att du har fegat ur kommer de efter dig.
Vi ska se till att du inte kan gola…
befälhavare.
Stäng!
Lås in dem med monstret.
Kör.
Fan!
-Hur går det? -Håll käften.
Varför det?
-Du har ändå ingen plan. -Vi ska nog få bitchen att tala.
Ur vägen.
Nej.
Ur vägen.
Säg Tesla.
Inte "bitch".
Du försvarade mig, soldat.
Och du…
Du kunde ha dödat mig, Dampyr. Men jag lever än.
-Jag står i skuld till dig. -Kom ihåg vilken sida du står på.
-Du såg väl hatet i hennes ögon? -Jag hatar inte er.
Jag hatar Gorka.
Vem är Gorka?
Min herre. Nattens härskare. Han gjorde mig till den jag är.
Nattens… vad?
Du är ingen vidare kunnig dampyr.
Till skillnad från oss vanliga vampyrer fruktar inte nattens härskare solljus.
Endast nattens härskare kan ge liv åt andra vampyrer.
-Och skapa såna som du. -Vad menar du med "såna som du"?
-Håll avstånd till monstret. -Håll käften!
Jag måste få veta.
Om en nattens härskare parar sig med en icke-vampyr…
så föder hon en dampyr.
-Jag är ingen… -Ditt blod avslöjar dig.
Jag har aldrig träffat min far.
Han dolde sanningen för att skydda dig.
Nattens härskare dödar vanligen såna som du vid födseln. Ni är farliga.
När du dödade en av Gorkas slavar blev han varse din existens.
-Vad innebär det? -Att han gör allt för att förinta dig.
-Javor…? -Fan.
-Vad är det som händer, Javor? -Varför i helvete stannade du?
Javor?
Javor!
Spring!
Spring, Yuri!
Vad händer?
-Vad fan gör du med honom? -Det är han.
Gorka.
Spring!
Spring, Yuri! Spring!
Harlan!
Han har tagit Yuri. Och dina män.
Det är mitt fel.
Kan du ta mig till honom? Jag ber dig.
Ja, ta hit honom så att jag kan slakta honom.
Vi var på väg tillbaka till staden. Jag kan hjälpa dig hitta honom.
Varför skulle du göra det?
Endast en dampyr kan döda nattens härskare.
Om Gorka dör… blir jag fri.
Jag litar inte på henne.
Hon är en av dem. Hon går till attack så fort hon får chansen.
Nej, hon är rädd för mig. Jag håller ett öga på henne.
Först måste vi hitta en väg ut ur den här jävla kyrkan.
Det är enkelt, lilla soldatgosse.
Fin handväska! Kom igen, gulleponken.
Du har också shoppat, ser jag.
Låt den vara på.
Du passar i den där masken.
Vet du inte att solen är farlig för huden, lilla soldatgosse?
Vad är du?
-Mamma? -Monster! Monster!
Du är fördömd! Det är din häxa till morsa också.
-Mamma är ingen häxa! -Ge er av!
Lukten av ditt blod… Vad är du?
-Mamma! -Din oäkting!
-Vad menar du med "såna som jag"? -Vad är du egentligen?
Djävulens son.
-Harlan. Kom till mig. -Var försiktig, Harlan.
Vad nu?
-Vad hände? -Det kanske du kan tala om.
Du fick en blackout i bilen. Du babblade som en galning.
Du skakade som vore du besatt av nåt.
Jag har alltid haft mardrömmar.
Men de blir allt mer verkliga.
Det är nästan som minnen som kommer upp till ytan.
-Du tycker väl att jag är knäpp. -Vem som helst blir knäpp av det här.
Fan.
Hon skulle leta rätt på nåt att äta, sa hon.
Och vi vet vad hon äter. Hennes vänner kan dyka upp när som helst.
Jag har inga vänner.
Men jag hör era viskningar på långt håll.
Lärde inte din mamma dig att det är oartigt att viska bakom ryggen på andra?
Lilla soldatgossen. Jag har sett hur du utkämpar ditt krig.
Tror du att du är bättre än vi?
Du vet ingenting om krig.
Kan ni inte bara sluta?
Dina sår håller på att försvinna.
Du är som vi.
Du kan inte tro att Kurjak ska se det som normalt.
Det är svårt för mig med.
Blod har minne.
Jag glömmer hellre allt än tvingas leva med minnet av Gorkas handlingar mot mig.
Av det han tvingade mig att göra.
Tesla…
Jag väljer att lita på dig.
Oroa dig inte.
Vad i…?
Det skänker mig stort nöje att känna rädslan pulsera genom ditt blod.
Jag tröttnar aldrig på att leka med era eländiga liv…
medan ni förgäves ber om nåd.
Hur känns det att veta att livet snart ska ta slut?
Jag har ingen aning om hur döden känns.
Men jag känner lukten av den i din skräck.
Vi har alltid existerat, och så kommer det att förbli.
Vi står nära kungar och härskare. Vi leder dem och dödar dem.
Vad som än krävs för att släcka vår törst.
Dåtid, nutid och framtid betyder inget för oss.
Endast blodet är av vikt.
Jag ska befria dig från din rädsla.
Du, min trogna hund…
ska ansluta till min armé.
Alla försöker ta sig ifrån det här helvetet.
Men vi tänker ta oss dit.
Jag kan ta oss förbi vägspärrarna.
Men när vi väl är där…
och det blir mörkt…
och det finns fler monster, då duger inte den här nåt till.
Man vet aldrig.
Nu när blodsugarna kan komma fram, kan man få höra planen?
Tror du att det funkar?
Du är vampyr, Tesla. Vad tror du?
-Det kan funka. -Kan?
Vi får se.
Då så.
-Då är det bara att ladda. -Du är inte bara bildskön.
Ge hit.
-Vill du ha en? -Ja.
Monstret vill ha en.
Du är farlig nog ändå.
Du har rätt, lilla soldatgosse. Men om jag ville döda dig vore du redan död.
Utan vapen är jag chanslös i staden.
Det låter bra. Då slipper jag ha koll på dig hela tiden.
Du börjar göra mig riktigt förbannad.
Tesla, släpp honom.
Ta reda på om kulorna fungerar, Harlan.
Varsågod… Skjut. Det vore en ren befrielse.
Kriget är ingenting mot vad jag har fått utstå.
Gör mig en tjänst, soldatgosse. Lägg ner det där machotramset.
Hallå!
Tesla…
Jag kunde ha skjutit dig.
Jag vet.
Men det gjorde du inte.
Du vet hur det är att vara annorlunda.
Var försiktig.
Det är mitt blod.
Nu går vi, turturduvor.
VÄLKOMMEN TILL HELVETET!
Jag har gjort min del.
Nu är det blodsugarens tur.
Gorka håller till under biblioteket. Man måste gå…
Kom.
-Skynda er! -De kommer!
-Vad nu? -Håll er borta från befolkade gator.
Kom.
Följ mig.
Nåt är fel.
Tesla!
Vi har gått i flera timmar.
Bitchen har gillrat en fälla för oss.
Jag kan inte ta er till Gorka. Han vet att ni är på väg till honom.
-Du varnade honom. -Det behövde jag inte göra.
-Nattens härskare vet allt. -Du varnade honom, din jävel!
De är här.
Fan också.
Fan!
Se upp!
Sluta, era jävlar!
Det funkar! Jag sa ju det.
Vår nya ledare…
vill se dig död, som den son till en häxa du är!
Sa jag inte att krig är dåligt, ditt svin?
Dra åt helvete!
Behöver du hjälp, gubbe?
Dra åt helvete.
Upp med dig.
Så där.
-Den enda jag ville döda var Stefan. -Jag vet.
Vänta.
Fan ta henne.
-Det är ingen fara. -Harlan…
Det är Gorka.
Han tvingar mig att göra det.
Du kan besegra honom.
Du har fel.
Han är för stark.
Ur vägen, för fan.
Du är inte hans slav.
Jag kan inte hjälpa det.
-Ur vägen. -Döda mig.
Snälla, döda mig. Döda mig.
Fan!
-Förlåt. -Harlan!
Kom.
Fan.
Jag måste göra rent såret. Det kommer att svida till.
-Är du beredd? -Ja.
Så där. Okej.
Drick.
Så där. Du kommer att klara dig.
Du är en modig kille.
Fotot i din ficka…
Är det din fru och son?
Miklos och Miljiana.
Miklos var nio år när han blev dödad.
Jag beklagar.
Det är krig.
Håll kvar trycket.
Så fort man föds…
får man höra att deras väg är den rätta.
De bankar in det så hårt att man inte bara tror på det…
utan också till slut…
börjar lära ut det till andra.
Kräver det av dem.
Kanske har ingen rätt.
Kanske är allas öde att stå på fel sida.
Eller så är det här det enda kriget som förtjänar att utkämpas.
Snälla!
Du kan inte göra revolt. Vi tjänar samma mästare.
Jag tjänar ingen.
Det är ingen fara.
Kärlek är överskattat.
Jag föredrar rädsla.
Och du är rädd nu, Tesla.
Du vet att du likt en hund har bitit den hand som föder dig.
En vampyr och en dampyr.
Är det inte ironiskt?
Du är obetydlig!
En marionett som endast rör sig när jag drar i trådarna.
Min egendom.
Endast min.
Dampyren kommer att hitta dig…
och döda dig.
Jag vill att han hittar mig.
Då kan jag rätta till misstaget som begicks när han tilläts leva.
Du är ingen vidare sjuksköterska.
-Är det så här du tar hand om de döende? -Önskar du att få dö?
Kul att du tog vara på mitt blod när du lappade ihop mig.
Få se på såret.
Åh, fan.
-Det känns inte längre. -Jag har aldrig sett nåt liknande.
-Jag har en superhjälte vid min sida. -Ja.
Eller ett monster.
Det måste vara här.
Vad gör vi nu, gulleponken?
Vi tar oss in, dödar Gorka och befriar Yuri.
Enkelt.
-Vad tyst det är. -Det är för tyst.
Vi möts där uppe.
Pappa?
Miklos?
Pappa?
Helvetes jävlar!
Pappa?
Varför lämnade du mig?
Kurjak?
Tesla?
Tesla.
Har ni sovit gott…
herr befälhavare?
Låt henne vara.
Låt henne vara!
Låt henne vara, för fan!
Sluta!
Ditt jävla svin!
Sluta!
Jag har alltid föraktat dig, Kurjak.
Du och din besatthet av reglementet.
Ditt jävla tjat om heder!
Du har kanske förvandlats till ett monster, Stefan.
Men en sak förändras aldrig.
Du är fortfarande en jävla fjolla.
Gorka!
Yuri?
Jag har väntat på dig, dampyr.
Du är för långsam.
Och nu, här i mitt eget rike, kan jag äntligen döda dig.
Försök bara, ditt jävla monster!
Monster?
Jag?
Du är den enda styggelsen här.
Nu när jag har dig framför mig…
bekräftar stanken av dig det jag alltid har misstänkt:
Du är av Drakas ätt.
Draka var en dåre.
Han skulle aldrig ha låtit dig leva så länge i den här världen.
Om han tänkte använda dig för sin hämnd…
så misstog han sig.
På samma sätt som jag fördrev honom för flera hundra år sen…
ska jag nu döda dig.
Du blod av hans blod.
Hur vågar du ha levt så länge?
Imponerande. Men är det inte anmärkningsvärt…
hur fruktlös din kamp är?
Nej, svimma inte än.
Först vill nån ta farväl av dig.
En nära vän.
Harlan?
Yuri.
Förlåt mig, Yuri.
För vad? Jag visste att du skulle komma.
Men tyvärr är det redan för sent.
Yuri…?
Nej!
Jag beklagar, gamle vän.
Gorka är nu min mästare.
Jag kunde inte hindra honom. Han tog sig in i mitt huvud.
Jag vet.
Jag vill inte leva så här. Jag ber dig, Harlan.
Ingen fara, Yuri. Jag är här hos dig.
Du är en äkta dampyr, min vän.
Det var ett rent nöje… att få samarbeta med dig.
Vilket hjärtskärande avsked.
Soldaten och förrädaren.
Ditt jävla kräk!
Ni begravs här… nedsjunkna i det lidande som dessa väggar har upplevt.
Ni ska lida i all evinnerlighet…
med varenda fiber av era själar.
Det är dags att välja, Harlan.
Jag måste få veta.
Harlan… Kom.
Kom till mig.
Vad är det, Harlan?
Är du rädd för din egen far?
Eller är det kanske jag som ska vara rädd för min son?
Lyssna till ditt blod, min son.
Lyssna till vem du är.
Varför lät Draka dig leva, dampyr? Varför?
Jag har levt som en gud bland varelser som alla är förutbestämda att dö.
Men tack vare dig, dampyr…
kan jag nu se…
det vackra ljuset…
från döden.
Du stred väl, soldat.
Kom.
Vad är det här?
Det kan inte ha med Gorka att göra.
Gorka sa att det var min pappas.
Det här är min pappa. Jag har sett honom i mina drömmar.
Fulheten går i arv, ser jag.
Det finns många som han.
Då blir det ett långt krig.
Välkommen till mardrömmarnas värld, lilla soldatgosse.
Vi ska bli deras mardröm.
Vår son har gjort sitt val, Velma.
Han har blivit… Dampyren.
Men han valde inte att följa dig.
-Eller bli din vapenbroder. -Han kan försöka döda dig.
Måhända.
Eller… så kommer han när någon av hans kött och blod kallar.
Mitt kött och blod.
Det här är bara början.
Början på mitt krig.
Undertextning: Mattias Gustafsson