I kyrkan vet vi ofta inte hur vi ska förhålla oss-
-till vänner eller familjemedlemmar som kämpar.
Det betyder att många människor, även i vår kyrka-
-verkligen känner sig ensamma.
Vi ska visa dem vår kärlek-
-och skicka iväg de här pojkarna, omfamnade av Guds kärlek.
Joe Lee, Michael Randolph och Benjamin Ellis.
Kom igen. Ja, precis.
Kom upp till mig här på scenen.
LUFTBURNA ARMÉKÅREN OCH SPECIALFÖRBAND
JAG SÄTTER UPPDRAGET FRÄMST ACCEPTERAR INTE NEDERLAG
JAG GER MIG ALDRIG ÖVERGER ALDRIG EN KAMRAT
Vi ber, Herre, för de som hanterar svärdet-
-så att rättfärdigheten får vinna och ogärningar kan kuvas.
De här männen är våra beskyddare.
Herre, trösta familjerna när de här männen skickas iväg.
Skänk de här barnen en speciell nåd.
Må Gud välsigna er och beskydda er.
-Må Gud välsigna Amerika. Amen. -Amen.
-Det var inte meningen att väcka dig. -Jag var redan vaken.
Hur går det med träningen?
-Hinner vi med nattsex eller inte? -Han är nog vaken.
-Har han inte skola idag? -Nej, det är lördag.
-Har de inte skola på lördagar? -Inte sen 1953.
Jag gillar 1953. Det var ett bra år.
Vill du hälsa på pappa?
-Hej. -Hej, pappa.
Vad har du där?
-Kolla in det där. -Det är du i flygplanet.
Det där är molnen.
Han har jobbat med den hela veckan.
Den är fantastisk.
-Jack? -Jag är bakom dig, pappa!
-Jack? -Jag är här, pappa.
Kom igen, du fixar det här. Jag tror på dig. Jag väntar här.
Om du behöver nåt så finns jag här.
-Okej. Är du redo? -Nej.
-Jo, det är du. -Nej.
-Snälla, lämna mig inte. -Nej. Jag är här.
Titta på mig, Jack.
Tre, två, ett.
-Släpp taget. Simma till mig. -Nej...
Du klarar det. Så ja, släpp taget. Titta på mig. Använd fötterna.
Så ja, nu simmar du! Du simmar, kom igen!
Du gör det, Jack. Du simmar!
-Du skötte dig bra. -Mamma!
-Jag klarade det! -Ja, det gjorde du!
Jag tror att jag kan simma nu. Titta!
Igen!
-Kolla in det. -En tum på sju månader.
En tum på sju månader. Vad sägs om det?
-Räcker det? -Det är mycket. Det är perfekt.
Det här är Sheila från inkassobolaget.
Det gäller några uteblivna betalningar...
Meddelande raderas.
Hej, James. Förlåt om jag förstör helgen-
-men befälet ska testa hela teamet. Du får nog masa dig hit.
Fanjunkare James Harper.
Manöver, fanjunkare.
Det här är vår nya befälhavare, överstelöjtnant Roberts.
Hans knä trasades sönder.
-Bra jobbat med rehabiliteringen. -Tack, sir.
Er lunga sätter stopp för insatser på hög höjd eller under vatten.
Jag har fullgjort fyra stridsvändor på fem år med den lungan, sir.
Slappna av, fanjunkare Harper.
Blodproverna var nedsmutsade med Stanozolol-
-Nandrolon, fenylproprionat och tillväxthormoner.
Ni är akutsjukvårdare i special- förbandet. Ni borde ha vetat bättre.
Jag ville vara kvar i teamet, sir.
Jag vet inte vad tidigare befäl stödde, men jag tolererar det inte.
Arméledningen ville återkalla specialförbandsfliken.
Även om jag ogillar era val tänker jag inte göra det.
Ni får lämna armén med hedervärt avsked, men blir av med era förmåner-
-vilket inkluderar er pension och sjukvårdsförsäkring. Utgå.
James.
-Ni behöver inte säga nåt. -De städar upp.
-Du gjorde det lätt för dem. -Jag förstår.
Med ditt rykte kommer de privata firmorna att slåss om dig.
Jag tog skit för mitt knä.
De hittade det i mitt blod. Det var vad det var.
Och det finns inget du kan göra?
Så de hittade på en ny skitregel...
-Nej, de har inte hittat på... -De har ju inte testat nån på åratal.
Det har de inte. Det är lagligt. Den nya befälhavaren går igång på...
Jag vet inte. Han vill städa upp. Det var vad kapten sa.
Vad är det här?
Det är indrivare. Jag har redan pratat med dem.
De kunde hjälpa oss med en betalningsplan.
-Vad är det för ränta? -Den är 18 procent.
Det finns jobb där ute som ger bra betalt.
-Privatarméer? -Ja.
-Varför inte? -Du skulle inte göra det.
Jag vet vad jag sa.
Nej.
Jag älskar dig.
Det är Bruce Michaels från Executive Protection.
Gratulerar till förnäm tjänstgöring. Vi vill gärna diskutera jobb.
Mr Harper, jag heter David.
- Jag ringer från energimyndigheten. - Meddelande raderas.
Vad gör du?
Jag sätter upp lite takspån innan det blir oväder.
-Var är vår son? -Han sover.
Han är utslagen. Det tog ett tag...
-Hur var det i skolan? -Kan du komma ner?
Jag kommer ner strax. Jag har några kvar.
-Jag vill berätta en sak. -Jag kommer ner strax.
-Nej, typ nu. -Jag kommer ner strax.
Mason är död.
-Va? -Mason. Han är död.
Jag pratade precis med Suzanne.
Hur?
Vad tror du?
-När är begravningen? -Imorgon.
Vi kanske kan höra om din mamma kan ha Jack.
-Jag tänker inte gå. -Det är klart att vi ska gå.
Jag tänker inte gå. Jag orkar inte med en till.
-Vad håller du på med? -Vadå?
Vad gör du på taket mitt i natten?
Jag lagar taket.
Det är ingen fara. Jag är bara...
Det var precis vad Mason sa till Suzanne. Jag är riktigt jävla rädd.
Jag är inte min far.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN PAPPA
Han skulle ha hatat det här.
-Själva ceremonin eller att dö? -Att vara fet och ful.
Hur fick de ner hans enorma röv i den graven?
Han har stringtrosor.
Hur gjorde han det?
Vad menar du?
Han dog i sömnen.
-Får familjen full ersättning? -Full ersättning.
Det är bra.
Du kan väl komma över på middag? Du har inte sett det nya huset.
Du ska komma på middag. Du är lika dyster som han var fet.
-Dra åt helvete. -Dra åt helvete.
Skönt att se dig. Jag är glad att du kom.
Tack. Vilket vackert hus.
Hallå, polarn. Läget?
Vill du spela TV-spel?
När vill jag inte spela TV-spel?
-Kolla in det här. The White Sox! -Ja.
-Jag älskar The White Sox. -Ja, jag ser det.
-Hej, Kelly. -Jag gillar White Sox.
Hej, farbror James.
Ska du visa mig runt eller ska jag ta en karta?
-Kolla in det här. -Jaså? Kolla in det här!
-Riktigt bra arm. -Roger Clemens här.
Tack för måltiden och tack för att du förde tillbaka James i säkerhet.
-Amen. -Amen.
Vem var den bästa soldaten, du eller min pappa?
-Din pappa var min chef, så... -Var försiktig nu.
Jag var hans överordnade, men vi var...
Hur skulle du säga? Vi tog hand om varandra.
-Lite som bröder? -Ja, lite som bröder.
Är det sant att du räddade pappas liv?
Nej. Ja.
-Han drog ut mig från en bar en gång. -Han var ett vrak.
Er far var ett riktigt vrak. Ledsen att säga det så här tidigt.
Trist...
Mikey älskar baseboll. Han kommer aldrig att få spela.
Han kämpar mot det. Han... Han ger aldrig upp.
Det går inte att besegra det.
I bästa fall behöver han specialvård resten av livet.
-Hur är det med dig? -Bra. Ja, bra.
-Och du? -Ja. Bra. Ja, absolut.
Man försvinner inte i två månader om allt är bra. Vad är det?
Vad ser du fram emot?
Se mina barn växa upp, se dem le.
Se till att de klarar sig, ge dem sakerna jag inte hade.
Jag måste skärpa mig.
Det finns hjälp.
Nej. Ta död på all militär framtid? Inte en chans.
-Privatfirmorna har kontaktat mig. -Bra.
Ja, för fan. Du förtjänar en lön.
-Banken är på mig... -Ja, för fan. Ta det.
Jag gjorde några cowboyvändor.
Jag drog in bra med stålar, kunde betala handpenningen.
Det är rejält med deg. Fem-sex om dagen.
Bonusar... Det blir en hel del.
Det är okej att casha in.
Det är ren jävla Darwinism som gäller.
Vi är tränade att vara hänsynslöst anpassningsbara. Använd det.
Vi är ändå legosoldater i slutändan.
Vad gör du nu? JSOC, CIA?
Däremellan. Inte direkt privatcash, men det handlar om rikets säkerhet.
Han är en av oss. Schyst, stabil.
-Hur mycket? -350.
-Kan du få in mig? -Hjälten! Presidenten tog din hand.
Han tar många i hand. De strök min behörighet efter blodprovet.
Så länge du håller måttet-
-skiter Rusty i vad du har stoppat i dig.
Jag är med.
-Är det vad du vill? -Det är vad jag vill.
Jag är pank, Mike. Jag behöver det här.
-Jag ska ge dem ditt namn. -Ja.
-Då ordnar jag ett möte. -Ja.
-Tack. -Självklart.
Läget, grabbar?
Det här är James, min polare. Var är han?
Du vet var han är.
Du kan väl hjälpa till lite?
Chefen. Har du nåt till mig?
-Rent jävla godis. -Cherokee purple.
-Det är en ära att träffa dig. -Tack, sir.
Lägg ner det där med "sir". Jag heter Rusty Jennings. - Tack, Mike.
Kan du ta mina kängor?
Dave. Vill du ha en öl?
Det behövs inte, tack.
Tack.
Mike är den bäste jag har jobbat med.
Han säger att du är den bäste han har jobbat med.
Ja... Han har lärt mig allt jag kan.
Vårt rykte är vår enda handelsvara numera.
-Har du läst om min bakgrund? -Din, min, Mikes, Masons.
Det är samma jävla berättelse. Till och med din fars.
Min far har inget med det här att göra, sagt med all respekt.
Med all respekt - det har han visst.
Vi gav dem våra hjärnor, våra kroppar och vår glöd.
De åt upp oss och spottade ut oss.
Lämnade oss med rädsla, ilska, osäkerhet, desillusionering.
En känsla av övergivenhet och svek, och sen självförakt och skuldkänslor.
Som om allt som hände oss på nåt sätt var vårt eget jävla fel.
Jag vet exakt var du befinner dig nu.
Jag var som du.
Det var vi allihop.
Det var därför vi bildade vår egen stam.
Jag vet att du har valmöjligheter.
Om du vill tjäna pengar så har du de stora drakarna.
Triple Canopy, Aegis och den där själlösa grisjäveln Erik Prince.
Men jag vill att du lyssnar på mig, för jag menar det här.
Stanken från de där knegen kommer att sätta sig i dig.
Så...vad är det ni gör?
-Är det nåt annorlunda, eller vadå? -Var jävligt säker på det.
Jag ger dig ett riktigt hem, ett hedervärt arbete.
Inga bolagsintressen, inte sitta barnvakt åt miljardärer.
Vi opererar med presidentbefogenheter under titel 50.
Enbart frågor om rikets säkerhet.
En hemlig sidogren till CIA.
Titel 50. Jag känner de killarna. Vi har jobbat tillsammans.
Vi importerar och exporterar kaffe.
Det du gjorde i uniform var som att jobba med slägga.
Det vi gör - skalpellarbete.
Högeffektivt, saker kommer bara ut när det är nödvändigt.
Det är en situation i Berlin som hotar rikets säkerhet.
Teamet leds av Mike. Allt är hemligt, eftersom vår närvaro inte är godkänd.
-Hur lång tid? -Två veckor. Max tre.
Vad sägs? Är du med?
-Ja. Absolut. -Utmärkt.
Mike och Dalton fixar pappersarbetet. Brianne och Jack...
Vad har de med saken att göra?
Tja... När du kommer tillbaka vore det trevligt om alla kunde ses.
Dalton skriver ut en check på 50 000-
-så att de inte behöver lida medan du jobbar med oss.
Tack.
-Hej... -Hej.
-Varför var din telefon avstängd? -Jag har fått ett jobb.
Har du fått ett jobb? Vad fick du för typ av jobb?
Den typen av jobb.
Barnvakt åt företagsledare.
-Det är inte farligt. -Säg inte så.
-Jag vet att du ljuger. -Nej, det gör jag inte. Inte alls.
Jag måste ta hand om min familj.
Du kommer att missa Jacks födelsedag.
Flyget lyfter om åtta timmar.
Tog det längre än 15 minuter att komma hit?
Det tog mig bara åtta.
Salim Mohsin, 42.
Professor emeritus i virologi, Humboldtuniversitet i Berlin.
Han föreläser där några gånger i månaden, men främst forskar han.
Han håller till på ett privatlabb 40 kilometer öster om stan.
-Hotnivå? -Det är bioterrorism. Kategori A.
Bilen står på parkeringen. Fiat Tipo.
Salim?
LÄMNA POST. STÄDA RENT. 16.00. POSITION 732.
Upp och hoppa. Dags att vakna.
Basebollkorten stannar här.
Salim Mohamed Mohsin.
42 år, syrisk härkomst, 185 cm, 85 kilo. Han färgar skägget.
Hjärtformat födelsemärke, vänster öra.
Runt födelsemärke på höger handled. Läste medicin på Harvard.
Vid examen fick han ett forskningsstipendium-
-för att studera patogena influensavirus i människor.
H1N1 och fågelinfluensamutationer.
Hans stipendium förlängdes inte.
Familjen flyttade hit till Berlin där han fortsatte sin forskning-
-finansierad av Farouk Ojjeh, grundaren av Al Dawaa-
-en stiftelse med kända kopplingar till al-Qaida och Syrien.
Det här är ritningarna som vi har fått av vår insiderkälla.
Labbet har bara viss bevakning-
-eftersom vaktbåset är knutet till Berlinpolisen.
-Vad är det för dörrar? -Ingen aning.
-Hur tar vi oss in? -Biometrik. Vaktens tumme.
-Vad händer om vi får jackpot? -Vi håller ett taktiskt förhör.
Sen kontaktar vi överordnade och inväntar instruktioner.
Exfiltrering tillbaka genom skogen. Vi möter upp dig här.
Sen åker vi till flygplatsen.
Planet står redo på flygfält Alpha.
Vi vet alla vad en motiverad radikal kan göra-
-så nu hugger vi in, får det gjort och åker hem till våra familjer.
Hoppla.
-Sänder. Wolf 2. -Fox 3.
Sierra 1.
Coyote 1.
Gör er redo.
Sju minuter.
Upp!
-Vad är det som händer? -Ställ dig upp.
Sex minuter.
Jag måste ställa lite frågor.
Vilka har tillträde till labbet?
-Det är bara jag som har... -Maggie Bolevska.
Ja, hon är min forskningsassistent. Hon har tillträde.
Vilka fler känner till ditt arbete?
Ingen. Vilka är ni?
Din finansiär?
Han känner till mitt arbete, men han är inte forskare. Han är investerare.
Var sparar du ditt arbete?
Det står ett annat team redo ett kvarter från din familj.
Samarbeta. Våra befogenheter är gränslösa.
-Var sparar du ditt arbete? -Allt finns här.
På datorerna. Inga förbindelser.
Vi har det. Avlöning.
Jag kan fixa pengar, om ni vill ha. Det är inga problem.
-Huvudet mot väggen. -Jag kan verkligen...
Fan också... - Öronen.
Sierra fick en träff på scannern. Polisen är på väg från Berlin.
Inväntar instruktioner från ranchen.
Kod X.
-Fullt ut? -Fullt ut.
Industriolycka. Vi har fem minuter.
Ta med laptopen, ta av bojorna och huvorna. Vi var aldrig här.
Ta Salim.
Sir. Sir... Jag ber er.
Allt det här är ett missförstånd.
Jag är vetenskapsman. Det här är ett stort missförstånd!
Sir! Jag är vetenskaps...
Jag är vetenskapsman. Jag har familj. Snälla!
Sir, jag har familj. Jag ber er. Nej!
Nej, nej, sluta, sluta!
Vem har skickat er? Vet du ens vem du jobbar för?
Du vet inte vad du gör! Sluta, snälla! Hör på...
Min forskning kan rädda miljontals liv!
Sluta. Sluta. Snälla, sluta...
Om du vill be en bön är det dags.
En bön? Jag tror inte på Gud. Jag tror på vetenskapen.
Jag har en kopia på all min data i ett bankfack.
Om du har ett samvete hämtar du den. Världen kommer att behöva den!
Sluta. Snälla, sluta...
Gör inte min familj illa. Gör dem inte illa. Sluta.
Snälla. Gör det inte...
-Sierra 1, mötesplatsen om två. - Uppfattat.
Vi är på övertid. Utgå.
Sierra 1. En minut.
-Fan! - Poliser, klockan nio.
Sätt fart!
Till vänster.
Fox 2 är träffad.
Nedhållande!
-Väskan. Kasta hit den. -Uppfattat.
Kasta hit den!
Helvete. - Fox 2 är träffad!
Spärreld.
-Status? -Vänster ben.
Ny kontakt!
Sierra är träffad.
Avliva henne!
Nu sticker vi.
Kom igen, nu drar vi.
Mitt knä är sabbat. Jag måste sätta ner dig. Fan!
Dumpa prylarna, rädda hårddisken.
Jag har dig. Kom igen.
Vi sköt poliser.
Vi gjorde det vi var tvungna att göra.
-Är laptopen säkrad? -Den är säkrad.
Vi fick laptopen. Uppdraget går först.
-Jag måste ge dig blod. A-pos? -A-pos.
En av oss måste fullfölja.
-Om du inte får blod dör du. -Du får fullfölja.
Fan ta dig. Jag lämnar dig inte.
Min familj.
Jag vill att du berättar för Christine.
Du får berätta själv, Mike.
Jag vill att det ska vara du.
Jag ska se till att vi kommer hem.
För att berätta mer om explosionen och skottlossningen i Berlin-
-har vi här säkerhetsexperten William Sonobe.
Kan du ge oss nån ny information om den här allvarliga händelsen?
Tack för inbjudan. Amerikanska myndigheter-
-har erbjudit våra tyska vänner hjälp och underrättelsestöd.
Du måste sluta rädda mig.
Du står dubbelt i skuld.
Sjukt att du bar ut mig.
-Vad är planen? -Vi tar hem laptopen.
-Vi får betalt, tar en öl. -Uppfattat.
-Jag är nere. Du får överlämna. -Nej, vi går tillsammans.
Jag äventyrar uppdraget.
Vi vet inte vad som finns i väskan. Ta hem den.
Stick iväg. Jag hinner ikapp.
Jag tar kontakt och kommer tillbaka.
Tillbaka till tunnelhotellet? Kom igen...
Jag klarar mig. Jag går i mörkret. Först ska jag vila i 24 timmar.
Stick, för helvete.
Ja.
Jag åker till Berlin, överlämnar den, tar kontakt.
-Mötesplatsen om 48 timmar. -48.
Hotel Salvina. Jag fixar allt vi behöver.
-48 timmar. -Tillfångatagande är uteslutet.
Uteslutet.
Jag simmar ut så långt att jag undrar om jag orkar tillbaka.
James! Kom igen!
Kom tillbaka, grabben!
Hallå.
-Välkommen. -Ketner.
Passet, tack.
Tack så mycket.
Er vän har checkat in och betalat rummet.
-Rum 210. Ha en trevlig vistelse. -Tack.
KONTAKT TAGEN FÖR ÖVERLÄMNING
TILLBAKA 10.00. TVÅ PILLER VAR SJÄTTE TIMME.
Var fan är du?
Hallå. En telefon, tack. Den där.
Det är Rusty.
-Mobilen är inte säker. -Uppfattat. Vi har inget val.
-Fysiskt tillstånd? -Skadad, men inte allvarligt.
-Tog Wolf 2 kontakt? - Han kom aldrig till Berlin.
Ett team är på väg till hotellet för att ta dig till flygfältet.
Bekräfta position.
Dröj kvar. Bekräfta position!
När jag har fått information om Wolf 2.
Du blir informerad när du är i säkerhet.
Just nu är allt åt helvete. Vi är extremt utsatta.
Jag gör allt för att få hem dig.
Tillbaka till ranchen. Fattar du?
Ja, sir. Självklart.
Bekräfta din position!
-Alexanderplatz, fullt av poliser. - Alexanderplatz, uppfattat.
Hur lång tid tar det att omdirigera till Elsenbron?
15-20 minuter.
Bege dig mot vattnet.
Gå mot Elsenbron, nordvästra hörnet. 15-20 minuter.
Det är Rusty. Prata.
Jag är vid Elsenbron, nordvästra hörnet.
Brun BMW X1. Bekräfta.
-Bekräftat. - Uppfattat.
Om inte Wolf 2 kom till Berlin - hur kunde han fixa min exfiltrering?
Jag förstår. Just nu verkar inget logiskt.
Lita på mig. Jag försöker hjälpa dig.
På samma sätt du hjälpte Mike?
Din jävel. Dödade du honom?
Vilka jobbar vi för?
Var inte barnslig. Hoppa in i biljäveln!
Jag tänker söka upp dig.
Hoppa in i biljäveln! Helvete!
Är du amerikan?
Är du en jävla marinkårssoldat?
-Är du marinkårssoldat? -Var. Spaningspatrull.
-Vad var ert uppdrag? -Extraktion.
Sen kom nya order från ranchen. Avrätta efter hämtning.
-När? -På bron när jag fick syn på dig.
Tog ni min partner? Va?
Jag hörde att de plockade upp honom. Jag är ledsen.
De sa att vi skulle rädda liv, inte döda våra egna.
Mitt...foto, tack.
Det finns ett gömställe. Använd den här koden för hämtning.
Ta min telefon.
Du kan aldrig åka hem.
Koden som avbryter är "Tomahawk".
Då stoppas teamet. Åtminstone tillfälligt.
Rusty sa att vi skulle bli rika.
HADE HAN BACKUP?
NEJ.
Bud.
Ja?
Vem är du? Vad vill du?
-Vem är du? -Jag vill inte skada din familj.
Om du inte svarar på mina frågor gör jag det.
Din man sparade sitt arbete på en säker plats. Jag vill veta var.
Se på mig, Sylvie.
För Yanis. För Olivier. Berätta var.
-Swiss Credit Bank. -Swiss Credit Bank?
-Ett bankfack. -Ett bankfack.
-Gör inte min son illa. -Andas. Det ordnar sig.
-Säg åt honom att göra sig redo. -Ja.
Säg att jag kände hans pappa. Vi ska ut och äta lunch.
Yanis! Gör dig i ordning. Vi ska äta frukost...
...med en kompis till din pappa.
Nu går vi.
Han följer med mig.
Vi väntar här på dig.
Vänta här på mig.
Var du hans vän?
Ja.
Blev du ledsen?
Ja.
Jag också.
-Var träffades ni? -Paris.
Var föddes ert första barn?
Jag föddes...
Jag har två pojkar att ta hand om.
Allt vi har är i dina händer.
Svara på frågan.
Yanis föddes i Boston.
Vad tänkte ni döpa ert tredje barn till?
Jordan.
Stanna.
Hur mycket betalade de?
Jag hoppas att det var värt det.
Ja?
Spaning.
6-22-34. Mayday.
- Uppfattat. Position? -Berlin.
- Tillstånd? -Rörlig.
03.00 imorgon. GPS 14.98, 51.150.
Har du gått vilse?
Kan du ta ner pistolen?
Du ringde mig.
Det är inträdespriset.
Du behöver inte göra motstånd.
Var är min väska?
Jaha... Är det lugnt?
Det är ingen fara. Du är säker här.
Jag rengjorde ditt knä. Det var svårt infekterat.
Du slet av korsbandet. Jag förstår inte hur du kunde gå.
Marinkårssoldaten som berättade om dig...
-Känner du honom? -Nej.
Dödade du honom?
Nej, men jag vet att de tränar oss för att springa deras ärenden.
Döda deras fiender, sen varandra.
"Rikets säkerhet" är en sten de kan gömma sin smutsiga skit under.
Jag måste tillbaka.
-Vart då? -Hem.
Det är kört. "Hem" är bara ett minne.
Du behöver... Du dog nästan.
-Din kropp måste vila. -Det behövs inte.
Yanis. Om jag inte kan säga det här personligen - jag älskar dig.
Du har känt min frånvaro de senaste åren.
Du ska känna till varför.
Jag bestämde mig tidigt för att mina barn ska leva utan rädsla.
På grund av det valde jag att ägna mitt liv åt vetenskapen.
Det finns mäktiga människor som struntar i vetenskap-
-och undergräver den för egen vinning.
Yanis, i dina händer håller du mitt livsverk.
Vaccinet mot H5N1-viruset med en dödlighet på 16 procent.
Det må ha låst mig här i stolen-
-framför en kamera istället för framför dig.
Men du ska veta att din far stod för nåt-
-och skapade nåt som med din hjälp kan gagna mänskligheten-
- långt efter att de har stoppat mig.
Det är av högsta vikt att det här vaccinet delas ut gratis-
- om det otänkbara skulle ske.
Älskade Herre, tack för måltiden och för att du förde hit min gäst.
Förlåt oss våra synder och skydda oss från helvetets eld.
Må våra själar hamna i himlen, särskilt de som behöver din nåd.
-Amen. -Amen.
Din tatuering. OD3224.
Det är spjutspetsen.
Ja, vi fick jobba mycket.
I Irak eller Afghanistan?
Både och.
Har du varit i Hindu Kush?
Bergen är så höga att man tror att himlen vilar på dem.
Dalarna är så gröna att man tror att det är Eden.
Jag trodde att jag var i Colorado när jag först såg det.
Vi var ute tolv dagar i sträck och letade efter sonen till en källa.
Han var ute och jagade och försvann.
Vi slog in dörren på en avlägsen anläggning.
Sen stormade vi in.
När vi hade kollat allt hittade vi honom.
Han satt fastkedjad mot väggen och grät hejdlöst.
I rummet bredvid låg en massa tjejer, utspridda, helt förstörda.
Mitt i allt det här stod en hund.
En liten rackare. Skabbig.
Jättelycklig, glad att se oss. Tovig päls, gläfsandes...
Mitt i all den skiten så är det jag minns bäst den där hunden.
Den där hunden överlevde den skiten utan att blinka.
Det är mycket lättare att döda.
Men det är svårare att överleva.
-Hur länge har du varit här? -13 år.
-Har du familj? -Ja. Jag har en fru.
Två underbara flickor, ett fint hus.
Får du lust att ta kontakt?
När jag tar kontakt... förstör jag saker.
Vi känner alla monstret.
Ibland kommer han för att stanna.
Hur smakar köttet?
Jag har ätit godare.
Jag också.
Hej.
-Amerikan? -Ja.
Ha en trevlig resa.
Jag vill att du berättar för Christine.
Du får berätta själv, Mike.
Din jävel...
Vad gjorde du vid mitt hus?
Svara mig.
Ska du skjuta mig?
Gör det.
Jag åkte hem till dig för att berätta för Christine, som du bad om.
-Rusty sa... -Visste du att han jagade mig?
Han sa att du inte överlevde.
-Varför ljög du för mig? -Om vadå?
Fan ta dig! Ett riktigt hem, en stam, hedervärt arbete?
Inget av det här skulle ha hänt.
-Det gjorde det. Och varför? -Vårt livs fetaste lön.
Vi stal inte data!
Det är botemedel till ett virus som asen vill släppa ut-
-så att de kan tjäna miljarder på folks lidande! Visste du det?
Hur fan står du ut med dig själv?
Jag har en familj och en son med särskilda behov...
Och min familj, då? Min son! Deras behov?
Allt ordnar sig. Brianne och din son får en stor summa.
Fyra miljoner. De behöver inte sakna nåt.
Förutom mig! Mig!
Du kan inte åka hem!
Om han får veta att du är här skickar han in alla resurser mot dig!
Efter allt vi har gjort, allt vi har varit med om!
Jag blödde för dig, för helvete!
Och det här är tacken?!
James, gör inte så här. Jag är ledsen.
Min far...
Han brännmärkte mig för att bli som han.
En jävla...ranger, rakt igenom.
Och när de avskedade honom och vände honom ryggen-
-så kom han aldrig hem.
Han försvann. Inget brev, inget lik, ingenting.
Jag grävde äntligen ner all skit den jäveln gav mig i trädgården.
Jag ordnade en egen begravning.
Jag stod över det där patetiska hålet fyllt med idiotiska saker.
Jag svor på att aldrig bli likadan.
Jag skulle aldrig överge min familj. Förstår du mig?!
Om Rusty får veta att du är här så ger han sig på din familj.
Det här kan bara sluta på ett sätt.
Läget, Mike?
-Har ni öl? Var är han? -Han är i köket.
Jag har alltid velat dö med stövlarna på.
Jag har gjort i ordning ett rum åt dig.
Vi ska hem, Mike.
-Sätt på lite jävla musik. -Ja.
Kallt.
Säg åt min son...
...att jag inte dog i sömnen.
Jag lovar.
Jag hjälper dig.
Ja! Kanonkula!
Jack!
Undertexter: Joakim Sandström