En familj sabeltandade katter.
I årtusenden har de frodats här i det kalla norr.
Men just nu svälter de.
Deras bytesdjur blir alltmer sällsynta i dalarna här.
För att klimatet blir varmare,
vilket tvingar betesdjuren till nya betesmarker.
Idag kan de ha tur.
En mammuthjord som prövar en ny väg söderut.
Att ge sig på så kraftiga djur är en stor risk.
Men de har inget val.
Det är slutet på istiden.
Allteftersom jorden värms upp, förändras alla livsmiljöer.
När isen minskar återvänder vattnet till landskapet
och skogsdjuren frodas.
Men istidens kungar står på randen till slutet av sin värld…
…och kämpar för att överleva.
BERÄTTARRÖST: TOM HIDDLESTON
Katterna gör sitt drag.
Den största faran?
En enorm hane.
Oförutsägbar och kraftfull.
Hon är skadad, men katterna ger inte upp.
Det varmare klimatet har förändrat flyttningsvägen
i den här delen av världen.
Vid kusten är effekterna spektakulära.
Mineralrik is lossar i stora mängder
och fyller det grunda havet med näringsämnen.
En familj sjökor har kommit hit för att äta av denna grönskande kelpskog
som försörjs av smältvattnet.
Dessa istidsjättar är släkt med manater…
…men de är stora som valar.
Kelp är deras favoritmat.
Men den växer bara i grunda kustvatten…
…så att äta här kan vara riskabelt.
När tidvattnet går ut är strandsättningar vanliga.
Ur vattnet är han för tung för att röra sig.
Och idag är den här stranden inte en bra plats att vara på.
En Arctodus simus.
250 kilo tyngre än en isbjörn…
…och än dödligare.
Ett av de största landlevande rovdjuren sedan dinosaurierna.
Han har fått vittring på något.
Han har aldrig sett något liknande.
Men det luktar som mat.
Det är väldigt förvirrande.
Dessa björnar kan slita de flesta djur i stycken.
Som tur är för sjökon skyddas han av sin hud som är flera centimeter tjock.
Björnens attack är bara ett irritationsmoment.
Eller kanske en skön ryggklining.
Tidvattnet kommer in.
Fort.
Björnen förlorar sin chans till ett skrovmål.
Dags att återförenas med familjen.
Han har gott om smaskande att ta igen.
Här vid kusten leder den stora smältningen till mer näringsrik kelp för sjökorna.
Men för många istidsjättar
blir livet svårare.
För djuren som lever tusentals kilometer söderut
gör det varmare klimatet denna hedmark till en farlig plats.
Nattetid kan en columbiamammut äta i säkerhet här.
Men när solen väl går upp…
…lever till och med denna bjässe farligt.
En pöl av asfalt.
Den flyter upp till ytan djupt inifrån jordskorpan.
När det är kallt är den hård och säker att gå på.
Men när temperaturen når 64 grader…
…förvandlas den till en klibbig dödsfälla.
Idag har den skördat ett nytt offer.
Nordamerikanska sabeltandade katter är kraftfulla jägare.
Men de tackar inte nej till en lättvunnen måltid.
Solen är låg, så asfalten är fortfarande fast.
Jättevargar.
Den sabeltandade kattens dödliga rivaler.
De jagar i flock och kan krossa ben med ett bett.
Flocken dödar ungarna om de får en chans.
Sabeltandade katter och jättevargar är en jämn matchning.
Men asfalten har förändrat allt.
Jättevargarna använder sitt goda luktsinne för att hitta en säker väg.
Med ungarna i livsfara…
…finner hon kraft att bryta sig loss.
Flocken kan inget göra.
Asfaltspölar dödade tusentals djur under istiden.
Den här familjen hade tur.
Medan temperaturen stiger jorden runt,
förändras även livet dramatiskt på istidens gräsmarker.
Dessa renar kan hantera det.
Men det har blivit svårare att överleva för Megaloceros…
…en jätteren från istiden.
Han trivs bäst i öppna landskap.
Men när vattnet återvänder…
…tar skogarna över igen.
Han är stolt ägare till de största hornen någonsin.
Fyra meter breda.
Under brunsten lockar de till sig makor.
Men den här tiden på året är de bara till besvär.
Grotthyenor.
Blodtörstiga rovdjur – dubbelt så stora som vargar.
De har jagat dessa jättar i tusentals år.
Megaloceros är snabba.
När de väl fått fart kan de springa i över 80 km/h.
Med ett försprång kan han springa ifrån hyenorna.
Men de ger sig inte.
De har en uråldrig strategi.
Om de kan hålla sig nära nog för att hålla honom i språng
och aldrig låta honom hämta andan,
så kan de komma ikapp honom.
Kanske snarare än de trodde.
Det finns bara en utväg.
I trygghet…
…för tillfället.
När inlandsisen smälter blir jordens atmosfär bara våtare.
Här i tropikerna breder skogarna ut sig ännu snabbare än i norr.
Och de är fulla med konstiga djur…
…som denna tanrek.
De älskar att äta insekter…
…och fågelägg.
Men just det här är lite för häftigt.
Det är trots allt det största ägget någonsin.
Och det tillhör den största fågeln någonsin.
En elefantfågel.
Deras färggranna slör på halsen hjälper att locka till sig makor.
Den här baddaren är på väg att bli pappa.
Men något stämmer inte.
Hans unge tar god tid på sig.
De är sena.
Elefantfåglar synkroniserar äggläggningen så att ungarna kläcks samtidigt.
Flocken ger sig iväg på en resa.
Väger man ett ton så är att flyga inte ett alternativ.
Ingen vill hamna på efterkälken.
Men den här ungen har ingen brådska.
De andra har redan gått mot sommarhemmet i våtmarkerna.
Men hon är fortfarande lite ostadig på benen.
Under de kommande nio månaderna är han hennes försörjare och beskyddare.
De måste komma ikapp konvojen.
Elefantfåglar färdas tillsammans av en god anledning.
Skogen är en farlig plats.
Eftersläntrare är ett bra byte.
Jättefossan.
En bakhållspredator som är kvick och rörlig.
Här finns inte tid för mellanmål.
Konvojen har nått sin destination.
Regnet har återvänt hit och skapat dessa våtmarker…
…med gott om mat och dryck åt alla.
Men eftersläntrarna då?
Till och med den sista ungen klarade det.
När våtmarkerna breder ut sig blir fåglarna allt mer flertaliga.
Den stora smältningen är början på en guldålder för elefantfåglarna.
Men för jättehjorten krymper världen.
I skogen är fyra meters horn en nackdel.
Nedströms har hyenorna hittat ett övergångsställe.
Han sitter fast.
En mirakulös flykt.
Att fälla hornen räddade honom.
En ny uppsättning växer ut till nästa brunst.
Men hans och hyenornas tid rinner ut.
De sabeltandade katterna har spårat mammuthjorden i två dagar.
Deras tålamod har lönat sig.
Hanen som skadades under attacken har hamnat på efterkälken.
Han är sårbar.
I kattvärlden är hennes art unik.
Hon är stark som ett lejon…
…och smidig som en leopard.
Katterna överlever en vinter till.
Mammuthjorden också.
Men deras värld förändras.
En ny jägare som formats av istiden
sprider sig till varje hörn av världen.
Och deras historia är inte färdigskriven.
UNDER ISEN
Enorma däggdjur härskade under istiden.
Men nästan alla dog ut under den stora smältningen.
Det är helt galet
att alla stora djur försvann helt.
Vad hände med dem?
Och varför?
VART TOG ALLA JÄTTAR VÄGEN?
En oväntad plats har några svar.
Los Angeles.
Om du kom till LA och såg det enorma motorvägsnätet,
skulle du aldrig tro att här fanns flest fynd…
BITRÄDANDE INTENDENT
…från istiden i hela världen.
Som Afrikas savanner på steroider.
De flesta flyttar inte hit för att bli paleontolog,
men en del gör det.
Det är därför jag är här.
Emily är här på grund av en unik plats.
En urtida asfaltspöl som kallas La Brea.
La Brea innehåller flest fossila fynd från istiden i världen.
Vi har hittat närmare fem miljoner fossiler.
Och vi hittar fortfarande nya så gott som varje dag.
Dessa asfaltspölar har fångat och bevarat
allt levande som gått in i dem
och samlat de största lämningarna av istidens liv.
Det finns ofattbart mycket lämningar.
Antalet ben…
EVOLUTIONSBIOLOG
…som hittats är otroligt.
Vi har närmare 3 000 sabeltandade katter
och 5 000 jättevargar.
Det är som en skattkista med fossiler.
Det konstiga är att fossilerna plötsligt tar slut.
Som om djuren utplånats från jordens yta.
Vi kan radiokoldatera benen och ange exakt när de försvann.
Det överraskande var att nästan alla dessa arter
försvann exakt samtidigt.
Alla möter sitt slut för 13 000 år sedan och syns aldrig till igen.
Vidderna som var fulla med hjordar av enorma
istidsdjur var plötsligt borta.
Försvinnandet får oss att undra varför det skedde så plötsligt.
En orsak var att klimatet förändrades för snabbt i slutet av istiden.
Kalifornien blev tio grader varmare på bara några tusen år.
Hälften av träden försvann.
Torkor varade i flera årtionden.
Det är möjligt att djuren
inte kunde anpassa sig snabbt nog till klimatet.
Men arbetet i La Brea visar att något annat också pågick.
Teamet började titta på kärnprover från en sjö i närheten
för att förstå vad som hände med miljön,
och det som förvånade oss var att mängden träkol ökade stort.
En ny art hade anlänt…
…tillsammans med en förödande ny kraft.
Elden är det kraftfullaste verktyg som uppfunnits.
Vi använder den för att laga mat, se i mörkret, röja mark, jaga.
De första människorna som kom hit levde i en krutdurk.
De tog med sig flamman.
På flera tiotusentals år har det aldrig förekommit så många eldar.
Det är som en explosion.
Det kan förstöra miljön…
KLIMATFORSKARE
…och lägga mycket press på djuren.
Om eldarna var avsiktliga eller inte är okänt,
men de förstörde djurens naturliga miljö.
I kombination med våra förfäders jaktskicklighet
var det en perfekt storm.
Världen över har denna kombination av klimatförändring och mänsklig aktivitet
utplånat nästan alla av istidens giganter
och skapat världen vi känner idag.
Undertexter: Borgir Ahlström