# Mnogi Ijudi večeras nemaju večeru
# Mnogo Ijudi će morati da ustanu i bore se
# To je vaša akcija
# Vaša akcija...
VREME KATASTROFE
Javna škola 173 Kvins, Njujork siti, 1980
U redu, hajde. - U redu.
U redu, svi, smirite se. U redu.
Dobrodošli na 1. dan škole.
Moje ime je gdin Turkltaub.
Gdin Turkltaub.
Sada ste u 6. razredu, što znači
da svako od vas ima dodatnu odgovornost.
Dakle, ovde gore na tabli, svaki
dan ću da zapišem vaš domaći zadatak
i vaše obaveze i rok.
Vi ćete biti odgovorni jer ste vi lideri ove škole.
Ok onda.
Vreme je za prisustvo.
Dženifer Aškenazi. - Ovde.
Kejt Breslov. - Ovde.
Mišel Čen. - Ovde. - Šeron Koen.
Da vidim. - Ovde.
U redu.
Hej hej hej. U redu, daj mi to.
Daj mi to odmah, ti. Da ti.
Ko je ovo uradio?
Hmm?
Ako niko ne priznaje, nema teretane.
1...
2...
Ah. Mislio sam da si to ti.
Kako se zoveš?
Pol Graf.
Mislite da je ovo prikladno?
Postavljam vam pitanje.
Samo sam hteo sve da nasmejem.
Oh. Komičar, a?
Želite da budete Mister popularnosti, je li to to?
U redu. Stani gore, ispred.
Hajde.
Džoan Darš. - Ovde.
Džonatan Dejvis.
Zovem se Bond. Džejms Bond.
Džonatan Dejvis.
Džonatan Dejvise, dodi ovamo odmah!
Ove godine ćemo imati red u ovoj učionici.
Vidim da ste se vratili na ponovljeni nastup.
Nije ni čudo što ste drugi put u 6. razredu sa mnom,
jer nemate ništa ovde gore.
Vidi ko me je naučio.
Životinja.
Dobro jutro, studenti. #Ovo je direktor Sebel.
Ustanite svi...
Zamenite jednu deseticu za deset jedinica.
Razredu, zamenite deseticu za deset jedinica.
Jedna desetica za deset jedinica.
I tako oduzimate velike brojeve, zar ne?
Oduzimanje. Da. - Gdine Turkitaub, ne razumem... - Turkltaub.
Upravo sam vam objasnio, gdine, uh... - Edgar Romaneli.
Gdine Romaneli, zar niste slušali? U redu, samo ponovite sebi.
Naučičete to.
Imam oči na potiljku, gdine Dejvis.
Nisam uradio ništa.
Neću tolerisati nikakve gluposti.
Prekinite, ili ćete otići u kancelariju direktora Sebela.
Prokletstvo.
Jel' tako. Sada, razredu, zamenite jednu deseticu... Zamenite jednu deseticu...
U redu, vreme je da se spremite za teretanu.
U redu, ali prvo, svi morate da dobijete dozvolu
za putovanje sledeće nedelje u Gugenhajm muzej.
U redu.
U redu, sada se svi postrojite uza zid.
Najniži do najviši. Idemo.
Ne, ne, ne ti, ne ti. Ne vas dvojica izgrednika.
Teretana je privilegija. Posebno ne vi, gdine Disruptor.
Sedite tamo.
Mirno.
Nastavi.
I mirno.
Nastavi.
Uh, Džoni?
Da?
Ja bih, um, rekao nešto da si stvarno upao u nevolju.
Nema veze, Graf.
Turki se ponaša kao da vidi iza sebe,
kao da ima posebne moći i sranje, ali on nikada ništa ne radi.
Šta gledaš?
Nalepnice za misiju Apolo.
Vau. To je kul.
Imam ceo set. Moj polubrat mi ih je dao.
On je u vazduhoplovstvu, dole na Floridi. U blizini NASA-e.
Turki i dalje svira to disko sranje?
Znam. I, kao, disko je totalno sranje.
Znaš Kurtis Blou ili Šugerhil Gang?
Ne, ali imam dosta ploča kod kuće. - Šta imaš?
Imam Bitlse... album Crveno i plavo...
što su u suštini sve njihove najbolje pesme.
Čuo sam da bi se uskoro ponovo mogli okupiti.
Možeš ih pozajmiti ako želiš.
Stvarno mi se svidaju tvoje nalepnice. -Hvala.
Mogu li da pogledam? - Moram da budem oprezan sa njima.
Ne želim da ih Turki uzme, kao što je uzeo tvoj crtež. - Znam.
Ali moja majka, ona je predsednica Udruženja roditelji-nastavnici.
Mogla bi da ga uvali u veliku nevolju.
Oh, to želim da vidim.
Turki bi se usrao. To bi bilo odlično. - Da.
Ideš li na školski izlet? - Ne znam.
Skupo je.
Verovatno bih mogao da dobijem novac za tebe.
Moja porodica je super bogata.
Išli smo do Big Bena prošle godine u Engleskoj sa mojim dedom.
Kul.
Dakle, ako nateraš majku da potpiše,
to bi moglo biti vreme za zabavu.
U stvari, živim kod bake.
I ona se ničega ne seća.
Ponekad se ni mene ne seća. - To je tako čudno.
Gde ono reče živiš? - Holis.
Moram da uđem u autobus. - Oh. - Kul je družiti se sa tobom, Graf. - Da.
Uh, vidimo se kasnije. - Vidimo se sutra. Pažnja!
Vidimo se.
Ted?
Mama? Tata?
Hej, Turki.
Hej, Turki, ja sam šampion sveta u teškoj kategoriji.
Ja sam najveći!
Rendgenski vid.
Zdravo. - Deda.
Hej, mladiću. - Hej. Hej, deda. - Huga-muga.
# Tumbalalaika, tumba... - Š'a ima? Jesi li u redu?
Dobro. - Dobro. - Pa, pogledaj ovu bebu. - Šta je to?
Novi? - To je... Da.
Kapetan Junajted. Napravio sam svog superheroja.
Hej.
Hej, to je super.
Leti visoko nad gradom. Hej, ti si dobar.
Ovo je zaista impresivno. Znaš li to? - Hvala ti, dobri čoveče. - Dobro za tebe.
Bravo za tebe... To je divno.
Uh, oh, usput, imam žele bombone. - Oh.
Ššš. U redu? - Mm-hmm.
Mama kaže da ne mogu da ih jedem. Loše su za moje zube. - Oh, idi begaj.
Celog života jedem žele. I pogledaj moje zube.
Savršeni su.
Hej, deda? - Šta? - Mislim da želim da budem poznati umetnik kad porastem.
Oh. Želiš da budeš slavan, možeš da radiš
šta želiš, ali ako želiš da budeš slavan, prvo moraš da potpišeš crteže.
Svi veliki umetnici potpisuju svoje radove. Idi i uradi to.
Oh, da, zaboravio sam. - Da.
Čuo sam... da ti je danas bio 1. dan u školi.
Jel' tako? - Da, zaista.
Družio sam se sa svojim prijateljem Džonijem. - Da?
I idemo u Gugenhajm muzej sledeće nedelje.
Gigli-hajm. Ok, dobro. Veoma lepo. Hm...
Upravo sam se setio da smo razgovarali o nečemu.
Šta je to bilo? Razgovarali smo... Sećaš li se?
O da. Sećam se. Razgovarali smo o
poklonu za "povratak u školu", zar ne? Idi i pogledaj u torbu.
Sveta kravo! Raketa! Našao si je.
Svida li ti se? - To je neverovatno! Možemo li je lansirati? - Da.
Otici ćemo na Flešing Medoua, i lansirati je. Ali, jedno po jedno.
Znaš, oni dolaze na večeru, pa, um, nemoj reći svojoj mami.
Ovo je naš tajni projekat, u redu?
Shvatio sam, deda.
Hvala ti mnogo. - Nema na čemu.
Ovo je onaj koji je otišao na mesec, deda.
O Bože! S... s... skloni... skloni ga! To je pacov...
Ta stvar, ja-to je pacov! - Ne, to je hrčak. Neće te povrediti. - U kući!
To je pacov. To je pacov! - To nije pacov. To je hrčak, tetka Rut. - Skloni...
skloni tu stvar! - To je iz naučnog projekta.
Vidi, staviću ga... - Aah! Bože moj! Sklanjaj to odavde! - Neće boleti...
Neće te povrediti. - Gubi se odavde!
Ruti, molim te, to je samo dečji ljubimac. Prestani! - Sklanjm ga. Sklanjam ga.
Dosta nam je onih odrastanja, Miki. - Hej, deda.
Hej. Š'a ima? Ozbiljno? - Šta to čitaš?
Šta je to? - Hej ti. - Prestanii. - Šta je raketa?
Za školu je. - Misliš na lažnu školu?
Ti zapravo moraš da radiš u mojoj školi i da dobiješ pravu kaznu.
Pitaj me da li mi je stalo, Ted. - U redu, svi, spremite se za večeru.
Pa, nije kompresor.
Irving, treba mi moja pećnica. - Ester, moram ovo da popravim.
Šta se dešava ovde? - Zdravo tata. - Zdravo.
Ne znam priču. - Šta se dešava? - Arone, možda bi mogao...
možda biste mi mogli pomoći sa ovim. Pokušavam da shvatim zašto
proizvodi ovaj zvuk brušenja. I, uh, mislim da je možda
freon... Freon linija... - Tata, pazi na odelo. - Da.
Postoji tajmer za odmrzavanje. Probaj to.
Tajmer za odmrzavanje? - Da.
Šta ti je potrebno? - Možeš li mi dati moj set utičnica?
Šta radiš? - Au! Zašto si to uradio?
Zato što sam tako osećao. - Prestani, idiote! - Da, kako god, govno.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8. - Hm... Mama?
Ted mi je probušio uvo.
Mama! - Šta? Čula sam. - Pa?
A ti si potpuno nevin, sigurna sam.
Da, jesam! - "Ali jesam, mama. "
Da. Ja da. "
Ja sam nevin, mama!
Kako je bilo u školi, drugar? - Bilo je dobro. - Da?
Imam gdina Turkeltauba. Možeš li da potpišeš listic dozvole? - Hmm?
Sledeće nedelje idemo na školski izlet.
Ah. - U grad sa prijateljima.
Pogodi čija je majka to već uradila na mom školskom sastanku.
Mama? - Da? - Koliko uticaja imaš u školi?
Kao, vodiš li sve ili...
Ne.
Ne, ja sam predsednik Udruženja roditelj-nastavnik. Zašto?
Mm. Samo se pitam. - Hmm. - Šta je to?
To je vrsta ribe. Veoma je lepa.
Zove se mali bakalar.
Pa, ja definitivno neću da jedem malog bakalara.
Vidi, kakve veze ima kako se zove? Ljušti se. To znači da je sveža.
Kao svež dogi du. - Hej. - Samo ću pojesti špagete i naručiti
knedle od Fan Fan-a za dostavu.
Da se nisi usudio. Da se nisi usudio. Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Napravila sam dosta hrane. Nećeš naručiti knedle.
Uskoro ćemo to videti. - Izvini?
Hej, žele bombono, dodi ovamo.
Pojedi ovo.
Probaj ovo. Pazi šta radiš.
Ne otežavaj svojoj majci. Sad, gubi se odavde.
Reci i svom bratu da se lepo ponaša. - U redu.
Sad, sviđa mi se Trogs Nek. Svida mi se viseći most.
Nemoj gutati. - Koščuški most je lep most.
To je lep most. - Ne srči.
Za mene, Rešetkasti most je najbolji most.
Rešetkasti most? Rešetkasti most. - Mislio sam da je to ono što nosiš oko leđa.
Evo. Krvavi crvi.
Rešetkasi most od, uh, međusobno povezanih trouglova,
i trougao ne može biti izoblićen naprezanjem,
pa je savršeno nosiv.
Znate, idemo preko Koščuška... - Čemu se smeješ?
Tvoj otac stvarno dobro kaže. - Savršeno je nosiv. Ne iskrivi se od stresa.
Zapravo imam malu najavu. - Ester bi želela da govori.
Odlučila sam da se uz, uh, vašu podršku
kandidujem za okružni školski odbor.
Oh, to je divno. Divno.
Hvala vam. - Ok, Ok.
Hoćeš li pobediti?
Uz vašu podršku, da, da, mogla bih.
Zvuči kao da nećeš.
Rekla sam da mi treba tvoja podrška, a ne nepristojni komentari, u redu?
Jesi li čuo šta mi je rekao?
Hej, nemoj bar jednom komentarisati, u redu?
Obriši svoje lice. Obriši svoje lice. - Ester, draga, zašto bi se
kandidovala za školski odbor sa Tedijem u privatnoj školi?
Za Polovu dobrobit. I da uradimo nešto značajno u zajednici.
Žao mi je, mislim da je to apsolutno ludo.
Poli bi ionako trebao biti u Tedovoj školi. I mi možemo pomoći.
Zar ne možemo, Arone? - Da, možemo pomoci. - Apsolutno.
Dobro je gde je sada, mama. - Ja samo kažem da sistem javnih škola jednostavno
nije ono što je bio kad smo tamo predavali. - Jesam li u pravu?
Promenjeno je, pretpostavljam. - Bako, ja volim školu.
Svi moji prijatelji su tamo.
Dragi moj dečače, moći ćeš da se sprijateljiš svuda.
Dozvoli mi da ti kažem nešto. Veličina razreda je izmakla
kontroli i sada dovode decu
iz svih kvartova. Crnci dolaze...
Mama! - Žao mi je. - Hajde. Nemaju kuda drugo da odu.
Njihove škole su bankrotirale. - Trebalo bi da ide u privatnu školu, Arone.
Ja ne verujem. - Vi znate to.
Ovo su moje kiduš šolje.
Donela sam ih iz Čehoslovačke. - Čestitam.
Bili ste u Čehoslovačkoj, tetka Rut? - Da.
Radila sam za Pentagon odmah posle rata.
Premeštala sam raseljena lica u Prag.
To je kul. - Vaša pra-tetka je veoma impresivna osoba.
Otišla sam u tu prodavnicu
i videla sve ove šoljice.
Onda sam pogledala na dno šoljica,
i videla sam sva ova imena. - Vau.
Znala sam da su ukradene od
Jevreja koji su otišli u logore. Skoro sam pala.
Čemu se smejete?
Kako možeš da se smeješ tome? - Čemu se smeješ?
Kako možete deco... Nacisti su ih odveli u logore.
Ester, oni se smeju nacistima.
Irving. - To nije smešno. - Ponašaj se pristojno. Šta si ti...
Šta se ti smeješ? - Ponašaj se pristojno! - Aah! Irving. To nije smešno.
To je sve. Jedite meso. - Ne, ne, ne, ne, ne.
Ne želim da čujem nikakve razloge. - Evo.
Nema opravdanja za to. Jako mi je žao. Uhvatićeš oca.
Nije smešno.
Ne vidim zašto jednostavno nemamo knedle svako veče.
Ovo je odvratno. - Nije odvratno.
I ne možemo da jedemo knedle svako veče, jer onda nikada ne bismo imali
ni 1 dolar za bilo šta drugo. - Pojedi to. - Znaš šta ja predajem, druže?
Predajem kućnu ekonomiju. U redu? Znaš li šta to znači?
To znači da učim kako da ostaneš na budžetu. U redu? - Šta sam rekao?
On nema pojma. - Pojedi to. - On nema pojma šta znači dolar.
On nema pojma koliko se trudimo. On samo... on to uopšte ne shvata.
Hej, prestani. Ne, ne.
Knedle, naivčine.
Pol, šta si ti... Da se nisi usudio.
Pol, da se nisi usudio. - Pol, šta radiš? - Hej.
Hej, donesi mi malo prženog. - Ne. Šta, sad ne voliš večeru?
Ima sve ove vode, mama. - Ne, nema. - Klizi i klizi po tanjiru. Pogledaj.
Ne, nije! Baš je kao kod Antonija. - Nije. - Pol?
Pol, ne biraj taj broj... Irving. - Spusti slušalicu odmah.
Nema čing čang čo hrane večeras, u redu?
Pol? - Prestani! Tvoja majka je napravila večeru. - Ne šalim se sada, u redu?
Spusti slušalicu. - Pol, spusti slušalicu. - Pol, spusti slušalicu. - Pol.
Ne narečuj to... - Pol, spusti slušalicu! Pol? - Imaj malo poštovanja.
Upozoravam te. Spusti slušalicu. - Hej, mama
# Tvoja testenina nije tako dobra. - Spusti telefon! I ti. Sedi.
Zavrljićeš sa njim po celom tepihu. - Hej, ti umukni. Prestani.
...jedna porcija pečene svinjetine i prženi pirinač. - Spusti slušalicu!
I jedna porcijaa prženih knedli. - Pol, spusti slušalicu!
Hej, prestani... Oh! - Prokletstvo!
Šta sam rekao?
Jednom ću te išibati!
2374 Avenija, 175.
Idem po peškir. Tako mi je žao. - Ne brini.
Dobro je. Samo malo sosa...
Ne, zapravo dve porcije prženih knedli.
...ako to ne uradimo sada, ako dozvolimo da
ovo bude još jedna Sodoma i Gomora, to... - Užasan guverner.
...možda smo mi generacija koja vidi Vreme katastrofe?
Kakav šmokljan. - Hej, želi li neko kineske ostatke?
U suprotnom, baciću ih. - Ne, ne, ne bacaj ih. Poješću ih.
U redu. - Hej, jesi li dobro?
Hmm? - Vrti li ti se u glavi ili tako nešto? - Oh. Ne ne ne ne ne. Samo me boli glava.
Imaš glavobolju? - Da. - U redu. Dođi ovamo.
Ja imam koleno, a ti imaš glavobolju.
Hej, hajde da igramo. - Mi smo pravi par.
Fantastično.
Hej, bićeš dobro.
Ova deca bi mogla da te izlude.
Hej ti.
Zašto ne odeš na spavanje?
Mm, možeš li ostati sa mnom?
Oh, znaš, jednog dana me možda nećeš želeti ovde.
To se nikada neće desiti.
Ne znam. Već majci...
zadaješ probleme. - Hmm.
Zašto to radiš? Ha?
Hej, deda? - Šta?
Danas, kad si rekao da su špageti krvavi crvi,
šta si mislio? - Oh to.
Pa, moja majka, znaš, kad smo došli
ovamo, uh, u Ameriku, preko ostrva Elis,
uh, služili su špagete tamo na ostrvu Elis.
A moja majka je mislila da su, uh, crvi.
Rekla je, "Ah, oni samo... crvi, krvavi crvi. "
Tako da ga ne bi imala u kući.
Da, mogao sam to da vidim.
Ali zašto je onda došla ovde?
Jer su hteli da je ubiju. Zbog toga.
Ko bi?
Uh...
rođena je i odrasla u malom gradu
zvanom Ostropil u, uh, Ukrajini.
A njeni roditelji su imali prodavnicu tamo u glavnoj ulici.
To je bila prodavnica, i, uh... Ali u garnizonu je bilo trupa
vojnika koji su bili pijani
a kozaci koji su bili ludi, uvek su bili.
A ponekad bi izašli da traže Jevreje.
Rekli bi: "Tražimo Jevreje. "
I jedne noći, ujahali su u grad i, hm,
provalili u radnju njenih roditelja,
i, uh, izboli su obojicu bez razloga.
Oboje su nasmrt izboli
pred mojom mamom, i, uh...
Bila je mlada devojka. Imala je 15, 16 godina.
Rekla mi je da je imala noćne more o tome dok je živa.
Rekla je da nikada, nikada ne treba zaboraviti
prošlost, jer nikad ne znaš kada će doći da te potraži.
I ona... bila je u pravu.
Da. Ali je preživela. Pobegla je.
Izašla je. Napustila je svoju zemlju.
Napustila je Ukrajinu i bila je nezaustavljiva.
Prošla je kroz Poljsku i
Dansku, mislim, pa do Liverpula.
Otuda su Bitlsi.
Bitlsi.
Kako god, upoznala je, uh, mog oca
tada, i venčali su se i dobili su mene, i, uh...
Pa je rekla: "Dobro, hajde, idemo. "
Ukrcali smo se na brod i došli ovamo u Ameriku.
Zemlju snova.
Možeš li da otpevaš smešnu pesmu? - Koja ti je to?
Onaj koji kaže "mairzi ohs" i, uh...
Zaboravio sam, ali ti si mi je jednom otpevao.
Šta je to... Kako se zove?
To je, uh... # Mairzi doats i dozi...
# Mairzi doats i dozi doats i liddle lamzi divei
# Kiddlei divei, takode, zar ne? Hej, damo.
Tata? Mama želi da krene.
Da. Pomozi mi da ustanem, hoćeš li? Bože, nemoj nikada ostariti.
Bože. Uhu.
Dedin je rođendan. Uskoro ćeš ga videti.
Oh, ne podsećaj me. Osećam se kao...
Volim vas. - ... da sam star 200 godina.
U redu, mali, i, uh, zabavi se u školi, u redu?
Vodi računa o sebi i seti se svoje prošlosti.
U redu. Laku noć, žele. bombono. - Volim te, deda.
Volim i ja tebe.
Volim te.
Laku noć, Arone.
Laku noć. Vidimo se u nedelju na ručku.
Ponekad bi izašli da traže Jevreje.
Rekli bi: "Tražimo Jevreje. "
Oboje su nasmrt izboli pred mojom mamom.
Bez ikakvog razloga.
Imala je noćne more o tome dok je bila živa.
# Dobro jutro
# Dobro jutro Dobro jutro
Prestani! - # Dobro jutro
# Dobro ti jutro...
# Dobro jutro, Dobro jutro
# Dobro jutro
# Ustaj i zasijaj
# I nemoj biti
# Navrtka, matica. Probudi se.
Gore i na njih. Hajde. Ja-ja-ne mogu, uh...
Moram da popravim parni kotao u 09:00. Ne mogu da se motam.
Ustaj. - Šta to imamo ovde?
# Sat, sat, sat
# Šolje čaja su sat
# Sat, sat, sat
# Vremena kad sam zaboravio... Sveti dimu.
Ovo je prava unga-bunga muzika.
Ko može ovo da sluša?
Još jedan... još jedan klasik.
Još jedna ploča u kolekciji tvog brata. Hajde.
# Vreme je za školu...
Dole. Podignite klapu.
Momci, sačekajte. Hej, hej. Stanite. I nemojte stajati tako blizu zajedno.
Zapamtite, vaške nisu vaši prijatelji.
U redu, držite znak. Tamo dole, drži se.
Osmeh za kameru. - Sir.
U redu. Dozvole. Idemo. Idemo.
I ostavite svoje rančeve, svi. Bićete ovde sutra. Ne brinite.
Hoćeš li doći? - Ne, dobro sam.
Čoveče, rekao sam ti.
Moja porodica je zaista bogata. Evo, uzmi.
Idemo u grad. Biće tako zabavno. - Dobro.
I svako treba da nađe drugara. Nadite drugara.
Ovo je potpis tvoje majke? - Moje bake.
Dakle, ako pozovem kući, tvoja baka će reći da je potpisala ovo?
Ne znam. Nemamo telefon u kuci.
U redu. Uđi u autobus.
Sad, želim dobro ponašanje.
Sedi! Odmah, sedi. To je pravilo autobusa.
Prestani...
Pada tako daleko.
To je kao kolac.
Gledaj ovo. Otvori i zaključaj. - Otvori i zaključaj?
Gdine Dejvis. - Prati me. - Ne terajte me da vas izbacim, jer hoću.
U redu, ovde. - Vrati se sa grupom. - Ovo je dobro mesto, u redu?
Ok, sada, uh, idemo svi.
Evo malog poklona od nas ovde u Gugenhajmu.
To su razglednice umetnikovog dela koga gledate.
Ima ih za svakoga.
Budite pažljivi. Svi će dobiti jednu.
Pažljivo. Drago mi je da vidim da ste tako
oduševljeni, ali hajde da pogledamo ovde. Hajde da pogledamo ovu
sliku umetnika Kandinskog.
Ova slika se zove apstraktna umetnost. Šta mislite?
Šta mislite da znači „apstraktno? - Svetlost. Mnogo boja?
Kandinski.
Pol! Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol?
Pol, ti si genije.
Imaš čisto razumevanje rada
daleko iznad bilo koga drugog ovde.
I uskoro ćeš postati milioner.
Pogledaj oko sebe. Ti si već poznat.
Pol Graf.
Vaš deda nam je poklonio
sliku, a mi smo ocenili ovu sliku
da bude najveća slika
superheroja koju smo ikada videli.
I slučajno ga imamo baš
ovde za stalnu kolekciju muzeja.
Pol! Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol! Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol!
Pol! Pol! Pol! Pol!
Gdine Graf. Šta radiš? Vrati se u grupu. U redu.
Hajde. Svi, idemo. Idemo dole. Hajde da se nađemo sa ostatkom razreda.
Idemo svi. Hajde. U redu, deco, idemo. - Hajde.
Uh, Lenore, možeš li molim te pomoći da ih sve okupimo?
Hvala. - Turki nije skontao.
Hoćeš da se odvojimo? - Odmah? - Da. Idemo gde hoćemo.
Da.
Vuuu!
Džoni Panduri dolaze!
Dolaze policajci! - Oni su sve bliže!
Ok, pa samo, da ne ulazimo u ništa gore, ok?
Strava je. Moj rođak je u poseti, tako da ne
moram da idem kući da se brinem o svojoj baki. Imamo ceo dan.
Vau. Pazi. - Hej, hej, ostavi me na miru.
Jebi se u dupe!
# Tobogan ljubavi
# Šta kažeš? - Tobogan
Vidi, vidi, vidi, vidi.
# Ooh, ooh, oo - Tobogan...
Misliš da će znati da smo zbrisali? - Nema šanse.
Hm, samo se nadam da neće proveravati.
Ništa ti se neće dogoditi, čoveče. Ti si, kao, bogat, a tvoja
majka je predsednica škole. Turki te neće dirati.
Znao sam to.
Ali šta je sa tobom?
Jer Turki ima pik na tebe svo vreme.
Boli me uvo za njega.
Šugerhil Gang, 6., 7., 8. oktobra u Ricu...
Sranje. Šugerhil Gang. Rekao sam ti o njima. - Mm-hmm.
Ti i ja, idemo na taj koncert sledećeg meseca.
Ranije ću otići iz škole. - U redu. Idem i ja.
Idemo u Koloni Rekords. Možemo uzeti album.
Oh, da.
To je nagib. - Energija.
Mislim, kad razmisliš o tome, to
je samo gomila linija, oblika i tačaka,
i misliš, "Pa, ovaj tip je, kao, glupi idiot. "
Što mogu da razumem, ali je zapravo super teško
jer pogledaj kako je prešao kroz trougao.
Vidi, tu je, kao, mesec i onda, kao, namršteno lice
sa jednom očnom jabučicom. - Oh, da, zbog očnih jabučica.
Dakle, ovo je namrgođeno lice, a onda kad ga okreneš...
Veselo lice.
Kul.
A ovaj ovde, izgleda kao svemirski brod.
Govoreći o svemirskim brodovima.
Imam duple.
Možeš imati jednu ako želiš. - Stvarno?
Čekaj, koji je prvi sa Nilom Armstrongom?
To nije prvi. To je 11, sa orlom na njemu.
Najviše vredi. Zaista je vredna. Evo.
To je tako leteće. - Da.
Hvala puno. - Hodam po Marsu, oni prave
zakrpu, i to je Dejvisova misija. - Ja bih išao sa tobom.
Znaš, ja bih to mogao, da budem astronaut.
Hej, budalo.
Koja je to igra?
Nije igra. To je iz NASA-e.
NASA? Neće pustiti tvoje crno
dupe čak ni na zadnja vrata.
Glupi drkadžija.
Jebeš nih, čoveče.
Da.
Oni su seronje.
Čekaj. Silaziš li?
Tako je. Moram li imati dozvolu?
Je li sve u redu?
Nije zbog tebe, Graf.
Umoran sam da trpim sranja od svih.
I.. izvini.
Pa, vidimo se na času.
Zdravo.
# Rekao sam a-hip-hop, hipi, hipi
# U hip, hip-hop, i ne prestaješ da ljuljaš
# Za bang-bang bugie, reci up jump the bugie
# U ritmu bugija, ritmu
# Sada, ono što čuješ nije test
# Repujem u ritmu
# I ja, gruvi i moji prijatelji
# Pokušaćemo da pomerimo vaša stopala
# Vidite, ja sam Čudeani Majk, i želeo bih da vas pozdravim
Pol? Možeš li sići, molim te?
# Na crno, na belo, crveno i smeđe
# Ljubičasto i žuto, ali prvo...
Hej. - Sedi.
Šta ima? Je li sve u redu?
Hmm. Pa...
dedin je rodenđan. - Zdravo.
Ali on ti je doneo poklon.
Jer on uvek misli na tebe. - Šta je to?
Pa, pogledaj. Otvori ga.
I budi oprezan, jer mogu da naprave pravi nered.
Bili bismo u velikoj nevolji.
Imao sam baš takav set kad sam bio tvojih godina.
Sveta kravo.
Hvala ti puno, dobri moj čoveče.
To je kao set za profesionalce.
Pa, ti želiš da budeš profesionalac, zar ne?
Pa, recimo da je to jako dobro imati kao hobi.
Hej, deda.
Sada stvarno moramo nešto da ti nabavimo.
Ne, ne. Videti tebe je moj rođendanski poklon. Šta kažeš na to?
Idi obuj cipele. Idemo u Slaj Fok In a onda u bioskop.
Da. Šta ćemo gledati?
Čekajte me, čekajte me, čekajte me. - Oh, evo nas.
Ona je zaista nešto. Voleo bih da je meni pokazala svoje oznake za pse.
Bila je liberalna žena. Znaš, bila je JAP, ali je odrasla.
Trebalo je da bude Japanka? Vidiš, nisam to shvatio.
Ne, Lobi, ona je bila jevrejska američka princeza.
Nikad u životu nisam čuo za to. - Oh, moj... Lobi.
Koristiceš onaj set boja koji sam ti dao, zar ne?
Naravno da hoću, partneru. - Dobro.
Da, bio je to dobar film. Kako se zove Golda?
Goldi Houn. - Goldi Houn. - Bila je odlična. - Da.
O Bože. - Šta je bilo?
Prestani! Prestanii! To je moja noga. - Ok, Ok. Dovoljno. Tako si dosadna!
Prestani! - Dovoljno. To... - Prvi me je udario! Stani, stani, stani, stani.
Pokaži mi gde. Pokaži mi. Pokaži mi. Ne razumem.
Je li to oštar bol, ili je samo... - Deda?
Dole je u cevanicama i ne osećam stopala. - Šta se desilo? - Dobro sam, žele bombono.
Tata? - Ne, tamo je, tamo dole u potkoljenici. Da.
Umotaćemo ga u led i uzeti malo... - Jesi li dobro? Je li on dobro?
Vau, vau, veliki momak. Dobro si? - Ne znam. - Je li to tvoja noga?
Da. Jesi li video doktora, Arone?- Da, video sam Benzija. Kaže da imam artritis.
Auto je iza ugla. Idem po njega. On je dobro. - Moraš biti oprezan.
Oprezan sam. Prestani da se brineš. Svi se brinete oko mene.
Hajde, dobro sam. Dobro sam.
Gde mi to idemo? - Gledamo kuće.
Ljudi imaju više novca od Boga.
Oh, vidi, ta mi se svida. Ta, u stilu Tjudora. - Koja?
Oh da. Šta misliš?
Ovde je zlatni rudnik za poboljšanje doma. Rudnik zlata.
Naš brod dolazi.
Videćeš.
Mislim da želim da budem umetnik kad porastem.
To će ti doneti tonu novca.
Je li to istina, mama?
Pa, to je veoma teška industrija, i...
nemamo puno kontakata.
Znaš šta ću da uradim?
Daću ti divnu knjigu Edvarda de Bona,
pod nazivom Umetnost uspeha.
To je jedina umetnost kojom se moraš baviti.
Proučavaš nešto na šta se možeš osloniti.
Kao, uh... kao kompjutersku grafiku.
Hmm. - Sada je to industrija koja raste.
To je posao.
Znam koliko smo svi bili inspirisani našim putovanjem u Gugenhajm
i videvši te slike Kandinskog.
Dakle, danas ćemo isprobati naš sopstveni umetnički projekat.
Jel tako? Dakle, nađete
reč, reč koja je imenica. Svi znate šta je imenica.
Osoba, mesto ili stvar.
To se završava na... To se završava na L-I. - Ne ne ne.
Ne L-I. To je prilog.
Dakle, uzmite reč koja je imenica...
i nju ispisujete slovima
sastavljenim baš od te stvari.
Tako da želim da...
Na primer, knjige. - O Bože. - Pogledaj Džonija.
Knjige, gdine Dejvis, nešto o cemu ne znate ništa.
Jebi se, Turki. - Ustani.
Dođi ovamo. Hajde. Idi, idi, idi.
Ne radite ovaj projekat. Samo ćete sedeti tamo!
Odgovara mi.
Samo ćete sedeti tamo.
Sad, sav papir treba da bude prekriven bojom.
U redu? I upotrebite svoju maštu.
I budite...
originalni. - Originalni.
Obojite crteže, a ne sto.
Šta je ovo?
Uh, to je Kandinski.
Ustanite.
U redu.
Razredu, otišli smo u muzej.
Ko je video ovakve slike?
Sećam se. To je kopija.
E sad, šta sam vam rekao, gdine Graf, o tome da radite svoj posao ovde?
Vidite, ovo je kopija.
I nije zadatak, pa niste slušali.
Crtež je odličan, čoveče.
Gdine Dejvis, nisam vas pitao. - To je zato što si
prokleta ćurka i sjebaću te! ! U redu. To je to! To je to! Jel tako...
Odmah kod gdina Sebela!
Ovo su Kuisener štapovi.
U redu?
U redu, sada stavite zeleni štap
na red sa brojem 6 u koloni "A".
U redu? Zeleni štap, red broj 6.
Treba mi parče milimetarskog papira.
Zaboravite. Sada ste previše zaostali.
Možete ili mirno da sedite ili da očistite četkice.
Na vama je.
Oh.
Dobro, gdine Dejvis, pomažete za promenu.
U redu, ko bi želeo da ide na ciščenje i, uh, da pomogne?
Ko bi želeo da volontira?
Oh, vidi, njegov prijatelj Pol. Nemojte predugo.
Sada... Hej.
Hvala što ste se zalagali za mene. - Da coveče.
Kako je bilo kod tebe? Jesi li upao u nevolju? - Ne. Bio sam tamo neko vreme, i
niko nije došao ni da priča sa mnom. -Huh. - Ne sve vreme.
Pa sam se samo vratio gore. - Vau. - Vidi ovo.
Šta je to? - Moj rodak mi ga je dao.
Rekao je da ih pušiš, samo se, kao, smej se i smej.
Pa, hoćeš li to uraditi? Kao sada? - Da čoveče.
Usisa ga. Napravljen je od čaja i govana.
Ovde.
Hajdemo hrabro tamo gde niko nije otišao.
Probaj, čoveče. Uvuci ga unutra.
Otišao je... otišao je...
Kako se usuduješ! - Sranje. - Vi ste pretnja! Pretnja, vas dvoje!
To je neverovatno! Idi! Izađi!
Pol, znaš li šta je bilo u toj cigareti?
Mladiću, ono što si pušio je nezakonito i mogao bi da odeš u zatvor.
Je li to ono što želiš?
Hoćeš li mu, molim te, odgovoriti?
Ne, očigledno nije.
Direktore Sebel.
Mogu vam se zakleti da nije imao pojma šta radi.
Mi nemamo ništa slično u našoj
kući, a, uh, nije on to uneo u školu. I...
mislim da je obaveza škole ne
samo da gleda na veličinu razreda...
Dobro, dugo pogledajte veličinu razreda... ali i ko je u kom razredu.
Gđo Graf...
znam da razmišljate o kandidovanju za okružni odbor, ali
jeste li ikada razmišljali o dopunskim časovima za Pola?
Popravni? - Da.
To bi mogla biti opcija za vas i
vašu porodicu da krenete napred, jer...
možda je malo spor.
Moj sin nije spor.
Ne, ser. - Gđo Graf...
Ne, čula sam dovoljno.
Ustani. Vreme je da krenemo.
Šta si mislio?! Razmisli! Kako si mogao to da uradiš?
Ha? - O Bože. - Kako da znam da je to protivzakonito, mama?
O Bože. - Osim toga, u redu je.
Ti si predsednik škole. - Ma ne, nisam. Ja sam u Udruženju roditelj-nastavnik, zaboga...
Čak i ne mislim da mogu da se kandidujem za
odbor ili bilo šta drugo posle ove male epizode. Hvala ti.
Oki doki. - Ne, nije u redu . Ok?
Ovo nije odgovor sa poštovanjem. Gde si naučio ovo nepoštovanje? - Prestani.
Au! - Šta?!
Odakle ti ta cigareta?
Hmm? Je li onaj crni dekak koji je sedeo tamo...
je li ti je on dao?
Pa, ne trebaš se više družiti sa njim. - Kako to misliš? Zašto?
Mislim da znaš na šta mislim. - Misliš zato što je crn? - P... prestani.
Družio sam se sa njim i prošle godine, ako ti je stalo. - Prestani.
Nije zato što je crn. U redu, mogao bi da bude zelen ili
lubicast ili narandžast, šta me briga.
Direktor je rekao da je zadržan.
Pa?
To znači da nije mnogo bistar. - Ne, nije. - Da jeste.
On je super pametan i stvarno... - Ne mogu sa tobom.
Ti ga jednostavno ne poznaješ. - Ne mogu...
Tvoj otac će morati da se obračuna sa tobom. - Šta?
Tvoj otac će morati da se obračuna sa tobom. - Zašto? Šta će on da uradi?
Pogodi, genije. Završila sam sa zalaganjem za tebe.
Mama? Mama, čekaj.
Mama! Mama!
Irving? Irving?
Molim te nemoj. - Moram da razgovaram sa tobom. - Šta?
Otvori vrata.
Ne mogu. - Pol...
Otvori vrata. - Udariceš me, tata. - Otvori!
Neću to da uradim. - Tvoja majka je upravo rekla da ste ti i
neki crnac pušili drogu u školi? - Nisam znao šta je to.
Otvori prokleta vrata!
Molim te. - Dobićeš to, mali.
Dobićeš to.
Dođi ovamo! - Prestani!
Prestani! Molim te, prestani.
Dođavola s tobom? - Molimo te!
Ustani!
Molim te.
P... prestani.
Molim te, prestani.
To je dovoljno. Prestani da plačeš.
Prestani da brbljaš.
Kog se đavola ti smeješ?! Ne postoji nijedna prokleta
stvar koja je zabavna u vezi ovoga. - Gubi se odavde, seronjo!
Očisti se za večeru.
I... i operi zube nakon toga sa Vaterpikom.
Tvoj dah zaudara.
Mrzim te. Mrzim ovu porodicu.
Šta si rekao?
Ništa. - Šta si mi rekao? - Ništa.
Šta si mi rekao? - Nisam rekao ništa.
Šta si rekao?! - Ništa! - Šta si mi rekao?!
Ništa! - A? - Ništa.
Šta si mi rekao?! - Aah! Ništa.
Ništa. Kunem se.
Naterao si me da razbijem prokleta vrata.
Jednog dana će saznati da nije
najpametnije dete na planeti Zemlji.
Imao sam to sa tom školom, Irving.
Treba mu mesto sa pravom disciplinom.
Moramo ga odmah poslati u Tedovu školu.
Ne dolazi u obzir. Ne menjam školu.
Uh-uh. Izvini, druže. - Misliš da je to pametno?
Misliš da je to pametno? Reci još jednu reč. Uradi to. Uradi to.
Ovde nemaš pravo da donosiš odluke.
U redu? Ja donosim odluke.
Razumeš me? Razumeš me? Ja donosim odluke.
Ovde će stvari biti drugačije.
A tvoj prijatelj je otpisan Nećeš više razgovarati sa njim.
Mrzim ovu porodicu.
Hej. Proveravam te.
Hej. Kako... kako si znao gde živim?
Iz te karte koju su imao kod tebe. Imalo je sve informacije.
Pa... samo dođi ovamo.
Ovo je moj klub.
Vau. Mogao bi da se useliš ovde.
Da. Moj tata ju je napravio za mene pre par godina.
Tvoj tata je napravio celu ovu stvar za tebe?
Mm. Vau.
Kad nije bio loše raspoložen.
Ima prozor i sve.
Da, to je dobro mesto za druženje, pretpostavljam.
Šta je ovo?
Hm, Džoni?
M... moji roditelji će pokušati da me pošalju u školu mog brata.
Vau. To je sranje.
Ali pokušaću da nateram
dedu da ih predomisli, možda.
Da, nadam se da hoće.
Nadam se i ja.
Sta je sa tobom? - Poslali su me na treći
sprat sa, kao, svim retardima.
Tako da sam odlučio da se odvajam zauvek.
Uradiću svoju stvar. - To je kul.
Da, pa... videćemo se, pretpostavljam.
Hej, idem na onaj koncert Šugerhil Ganga sledeće nedelje.
Hoćeš da ideš i ti? Sledećeg ponedeljka uveče?
Sigurno. - Odlično.
Ako se ne vratiš u školu, naći
ću te na drugom mestu na kraju dana. Kako se to zove?
Forest Manor.
Forest Manor, da.
Nastup će biti poseban. - Mm. Srećno.
Hvala.
Ne previše, Arone. - Ideš li sa devrecima?
Ona dolazi, Irv. Ona dolazi.
Ok, Ok. - Ne znam šta svi žele,
tako da samo treba da izaberete. - Hvala. - Lepo.
Pol, tvoji vafli će biti vani za sekund, ok?
Naravno, nije mogao da jede ono što jedu svi drugi.
Ostavi ga na miru. Neraspoložen je.
Raspoložio si me.
Pokušava da me natera da promenim školu.
Ali ja ne idem, pa...
Pojedi nešto. - Uzeću ja malo. Nije loše.
Hej, daj mi ovo. - Pogledaj to. Pogledaj? - Hvala.
Da. Da, mora da čuje.
U redu.
Rekao sam tvojim roditeljima da to urade.
Jesi? - Da, jesam.
Zato što je igra nameštena, a mi
želimo da brinemo o tebi i tvom bratu.
Zbog toga. - Slušaj šta ti govori.
Slušam. - U redu. Želim da zaista
slušaš prvi put u životu.
Jer je važno ono što govori.
Samo slušaj dedu. - Slušaj me. Kad sam bio mlad, bio sam veoma
dobar učenik, ali sam se zvao Rabinovic.
I, hm, na fakultetu za fakultetom,
tokom intervjua, ti ljudi, ko god da su, dođavola, oni bi me gledali,
smeškali bi mi se, gledali bi me odozgo dole, eh,
kao da sam bila neka nakaza u cirkusu,
a onda bi rekli sa velikim osmehom,
„Oh, hvala. I izvini,
„ali nam ove godine više ne trebaju Spinovici.
„Uh, znaš, Danke schon i Auf viedersehen.
Sledeći. Da. - Tako je. - Shvataš li šta mislim?
Znaš li šta ti govori? Znaš li šta ovo znači?
„Imamo dovoljno Spinovica ovde?
N... ne.
To znači da ne žele više Jevreja. - Tako je. Tada su nas mrzeli,
nisu nas hteli, a mrze nas i dalje. I jebi ih. Ne zanima me.
Ali zato ovo radim za tebe.
Sad, tvoje ime je Graf. To je bolje ime. Možete se uklopiti, a zašto ne?
I, uh, ova nova škola bi mogla, uh, da te
upozna sa potpuno novom grupom prijatelja.
I, uh, možeš ići na koledž na koji želiš. U redu?
Znam, ali fakultet nije bitan ako želiš da budeš umetnik.
Uh, ti ideš na koledž.
Bićeš umetnik ako želiš da budeš. Ništa te neće sprečiti.
Ali fakultet je bolji. ja sam... Pokušavam da pomognem ovom pametnjakovicu
a ti da imaš dobro obrazovanje. To je sve.
To je ono što mi pokušavamo da uradimo. To nije kazna.
A reći ću ti još nešto. Naše porodice... Porodica tvog
oca i naša porodica, vaša baka... znaš, mi, uh... došli smo u ovu
zemlju i, hm, nismo imali mnogo.
Nismo imali tu sreću.
Ali štedeli smo... tvoja baka i ja, štedeli smo...
A sada možemo pomoći tvojim roditeljima.
A mi ćemo ti pomoii, dragi. - Da. - Hvala.
Dakle, onda... tako, onda je rešeno.
Otišao je? A? - Da.
Da. - Dobro. - Da.
Hej. Hej slušaj. U svom životu imaćeš svoje uspone i padove.
Imaćeš velike uspone, a imaćeš i velike padove.
Jaba daba du. Pa šta? - Šališ li se moj račun?
Večeraće sa kraljevima ako dobro odigra svoje karte.
Mm-hmm. - Sa tobom sam, Irving. - Ovo je novo poglavlje za tebe.
Novo poglavlje. - Hoćeš li novu, Irving?
Da, molim. - Bićeš dobro, mali.
...predsednik je izveo jedan od svojih
najoštrijih napada do sada na Ronalda Regana,
govoreci publici u Čikagu da je republikanski
kandidat pokretačka snaga u americkoj politici.
Hajde! Ustani. Hajde, ustani.
Vreme je da se obučemo. Idemo, idemo, idemo. Lep klip.
To mi je mama donela. Zašto me samo jednom u životu
ne ostaviš na miru, kretenu. - Sedi mirno. Prestani.
Samo se uklopi i ponašaj se kul. Ne pričaj puno.
Ako si slab makar na sekundu, skočiće na tebe.
Shvataš? - Mm-hmm. Shvatio sam. - Sranje. U redu, idemo.
Hajde. Ustani. Nemoj da zakasnimo.
Oh.
Oh, pogledaj se.
Dodi ovamo.
Pogledaj se. Au...
Mladiću. 1. dan ostatka tvog života.
Izgledaš apsolutno predivno.
Izgledam kao totalni idiot. - Ne, ne izgledaš.
Ne mogu da imam ni normalan ranac. - Normalan ranac? Zašto bi želeo
normalan ranac kad možeš ovo da imaš?
Ovo je ataše tašna. Ovo je klasa A1.
O... ovo kaže: „Spreman sam da radim.
Dolazim kao student. "
Samo želiš da budem kao ti.
Šta? - Samo želiš da budem kao ti.
Ne. Ne, veliki dečko.
Želim da budeš mnogo bolji od mene.
To je ono što želim.
Kontaš?
Sada je vreme da ideš. - Zar me ne vodiš? - Ne. Ideš podzemnom.
Odlazi. - Ali...ali ja ne... - Vreme je za odrastanje.
Idi. - Mama? - Šta? Šta? Ne mešam se.
O Bože! - Izgledaš kao idiot.
Ted... - Nemoj kasniti.
Naći ćemo se posle škole i otići zajedno u metro?
Ne, ti davež. ja imam život.
Čekaj. Gde da idem?
Čekaj. Ted?
Izvinite. Vi.
Da, vi.
Jeste li učenik ove škole?
Um, danas mi je 1. dan.
Kako se zovete?
Pol... Graf.
Graf?
Kakvo je ime Graf?
Pa, prvobitno je bilo Grajzerštajn.
Pa, pošto ste novi ovde, gdine, uh, Grajzerštajn,
trebalo bi da znate da ovde imamo tradiciju.
Da, ser.
I imate obavezu da živite u skladu sa tom tradicijom.
Jutros imamo okupljanje.
Želim da prodete pravo kroz ta vrata, mladiću.
Hvala, ser.
Nastavite. - Oh.
Dobro jutro, Forest Manor.
Znam da govorim u ime cele školske zajednice o
tome koliko smo ponosni što imamo jednog od svojih
koji je došao danas da nas poseti sve na okupljanju.
Ali pre nego što čujemo našeg gosta
posebna zahvalnost njenom ocu,
koji vodi akciju prikupljanja sredstava za našu novu biblioteku.
Porodica Tramp je naša porodica.
Pa, Fred, molim te ustani, hoćeš li?
Fred Tramp, svi.
Sada nam predstoje izbori.
Regan! Regan!
Regan! Regan! Regan! Regan!
Regan! Regan! - Ne, ne, ne.
Govorim o našim studentskim izborima.
Ohrabrio bih svakog od vas koji
razmišIja da se kandiduje danas da sluša, hmm?
I uz to, molim poželite dobrodošlicu
Državom tužilocu Merijan Tramp.
Marian?
Hvala vam puno, direktore Fitzroj.
I hvala, oče.
Danas nisam ovde da bih vam održala isti stari govor.
Danas ću vamto reći direktno.
Želećete da idete na dobar koledž.
Želećete da uspete.
Ali nećete.
Hmm-mm. Tako je.
Osim ako...
osim ako ne sledite
primer koji ću vam dati.
Možda kažete sebi: "Šta ona zna?"
Pa kad sam došla, niko
mi ništa nije dao besplatno.
Kako sam uspela?
Starim dobrim radom.
I tako ćete uspeti.
Znala sam da nema besplatnog ručka.
Preko koledža, pravnog fakulteta,
kancelarije američkog tužioca,
bila sam žena u muškom poslu.
Ali nastavila sam da se borim.
Tako je, devojke. #Vama govorim.
Mm-hmm. Možete biti šta god želite da budete u ovoj,
najvećoj državi na svetu.
Vi ljudi u ovoj instituciji
ćete završiti na vrhu.
I znaćete, na kraju dana,
to neće biti zbog davanja.
Jel' tako?
Biće zato što ste zaslužili svoj put tamo.
Tako smo ponosni na tebe.
Šta to radiš?
Hm, samo sam nacrtao sliku moje ruke.
Zašto to radiš? - Hm...
ne znam.
Pa, moje ime je Toper. Kako se ti zoveš?
Moje ime je Pol. - Kul.
U redu, pa, lep crtež.
Pozdrav svima. - Dobro jutro, gdice Helmen.
Danas nam se pridružuje novi
učenik u razredu, Pol Graf.
Zdravo, Pol. Ja sam gđica Helmen.
Zdravo, gdice Helmen.
Ispravite tu kragnu.
Odmah, molim vas.
Vaše poštovanje prema uniformi
odražava vaše poštovanje prema školi.
Dakle, Dan Kolumba je sledeće nedelje...
Ostavite sve lopte u dvorištu, molim.
Uverite se da je kapija zatvorena.
Hej, Pol.
Da ti? Pol.
Šta se dešava, čoveče?
Hej. - Pa, šta ima?
Dolaziš li na Šugerhil Gang? - Šugerhil?
Nastup Šugerhil Ganga, večeras.
Uh, ne znam hoću li moći.
Žao mi je. - Oh.
To je loše.
Sranje će ubiti.
Slušaj, nije strašno, ali...
Imam ove tipove iz grada koji idu okolo i traže me.
Pokušavaju da me ubace u neko hraniteljsko sranje.
Možda ću morati da ostanem
malo u tvom klubu, ako je to u redu.
Uh, pa, moglo bi biti kul.
Ne znam. U redu?
Samo, moram da se vratim na čas, Ok?
U redu, pa...
Videćemo se kasnije, možda kod tebe.
Mm. Da, ok, vidimo se.
Da. U redu.
Ko je to? - Neko iz moje stare škole.
Ja ga u stvarni ne poznajem.
Jesi li išao u školu sa crnčugama?
Jesu li ikada dolazili u tvoju kuću?
Jedan je došao jednom, možda.
O Bože. Imao je jednog u svojoj kući.
Ne, samo se šalim. - U redu, stani, stani.
Koji čas imaš sledeći?
Gap sesija, šta god to bilo.
Oh, to je samo, kao, totalno sranje.
Ne znam. Možda ako počneš da plačeš, ona će ti
dozvoliti da staviš svoje lice u sred njenih grudi.
Hej, Čad. Evo jedne tajne.
Imao je jednog u svojoj kući.
Je li je ovo...? - Da, to je super. Hajde. Pa... - U redu.
U redu.
Ovo je mesto gde možemo otvoreno i
iskreno da izrazimo svoja osećanja.
Mislite li da postoji nešto o čemu bismo trebali razgovarati?
Ne znam. - U redu. Hm...
Postoji li nešto zbog čega ste zabrinuti?
Ne. Ne, ne baš.
Samo... ova-ova kravata kao da me guši.
Mm-hmm. - U mojoj staroj školi, mogao sam da nosim bilo šta.
Hmm. Zar ne mislite da svi izgledaju lepo?
Valjda.
Mislim, u mojoj staroj školi, čak su
i udžbenici bili pocepani i ispisani.
Ovde, svi su novi i...
nikada ranije nisam ni video
kompjuter, ali evo, ima ih čitava gomila.
Dakle, prilično je drugačije. - Mm.
Kako se osećate zbog tih razlika?
Kao da je nešto ozbiljnije. - Hmm.
Ne znam.
Trenutno samo pokušavam da se uklopim i steknem
prijatelje, iako se zaista ne osećam kao da ne pripadam.
Vaši novi prijatelji nisu Ijubazni prema vama?
Pa, oni su u redu.
Jednostavno ne mogu reći misle li to ili ne.
Videla sam te u dvorištu. Činilo se da stvari idu dobro, zar ne?
Ponekad samo želim da pobegnem.
Uh, bojim se da ću reći nešto što će druga deca misliti da je glupo
a onda će svi misliti da nisam kul.
A onda ću se naljutiti na sebe.
Možete li mi reći više o tome zašto ste Ijuti?
Bežanje je prilično ozbiljno.
Ja ne... ne mislim stvarno ljut.
Pol?
O, moj Bože, zaspao sam.
Gde si bio? Koliko je sati?
Kasno je?
Slučajno sam otišao ekspresnim vozom.
Žao mi je.
P... Pol, moraš da vidiš, uh, da vidiš svog dedu ove nedelje.
U redu.
Je li sve u redu? - Oh, da, da. Sve je u redu.
Sve je u redu. On samo, hm...
Želi da provede neko vreme sa tobom. To je sve.
Rekao je da ćete vas dvoje lansirati tvoju raketu.
Oh, da, moram da je završim. - Mm.
Mama?
Uh, imao sam prilično dobar dan u školi.
Dobro.
Sve moje nade su sada uz tebe i tvog brata.
Vi ste moji anđeli, i vi ste za mene sve.
Ti si ceo moj život.
Ali svi smo još uvek ovde.
Ne osećam se tako vruće, buster. Idem gore.
Budi pažIjiv. Tvoj otac je video crnog dečaka kako se šunja ulicicom,
pa se pobrini da sve zaključaš.
U redu. - U redu.
Džoni?
Džoni, jesi li tu?
Deda.
Danas je malo vetrovito, pa, uh, to bi moglo uticati na to.
Ako budemo imali sreće, ići će
pravo gore i doći pravo dole blizu nas.
Stavio sam ove oznake na bočnu stranu rakete.
Da, video sam to. "SAD", i imaš stare oznake nosivosti.
Da. - Lepo.
Imaš mnogo više strpljenja nego ja, žele bombono.
Sjajan posao. - Hvala, deda.
U redu. Šta se dalje dešava? Želiš to?
Da, trebaće mi to.
Slušaj, samo sam hteo da razgovaram sa tobom o nečemu, i, uh...
hteo sam nešto da ti kažem.
Moraću da odem na nekoliko dana.
Uh, na putovanje. Hm...
Uh, nadam se... - Putovanje? - Da, nadam se ne predugo.
Biće, uh... uskoro se vraćam.
Nije predaleko... samo do Ajlenda.
Moram da odem da proverim neke stvari.
I hteo sam da ti samo kažem da se ne pitaš
gde sam, ako me ne vidiš u blizini, u redu?
U redu, ali bolje je da se brzo vratiš. - Hoću, ok?
Šta sad? Hoćeš li je lasirati? - Da. Ima li... - Je li ovo ono što želiš?
Da, to mi treba. - Dobro. - Oh.
Na kraju ćeš postati raketni naučnik
umesto umetnika. - Mm.
Proveriću konektore.
Pa kako si? Kako stoje stvari u novoj školi?
Mm...
Nešto te muči. Šta je to?
Ponekad deca nešto kažu.
Deca govore stvari. Da, rade to.
Ali, kakve stvari?
Ne znam, oni...
pričaju stvari, kao, o drugoj deci.
Hajde. Dođi ovamo. Ne čujem te.
Pa, samo pričaju stvari o drugoj deci.
Kao šta?
Pa, kažu loše reči o crnoj deci.
Oh, da?
Da ok.
I, uh...
šta radiš kad se to dogodi?
Hajde reci mi. - Očigledno ništa, naravno.
"Ništa, naravno. " Da.
Misliš da je to smešno? Mislite da je to pametno? Pa, reći ću ti šta mislim.
Mislim da je to govno starog konja. Rekao sam ružnu reč.
Imaš problem sa tim? Teško. Reći ću ti. Sad, moraš nešto da uradiš.
Moraš nešto da kažeš, ok?
Znaš li zašto? Jer si na lopti. Jel tako? Hajde, čoveče.
Odgajan si bolje od toga. Isuse Hriste.
Reći ću ti nešto.
Naučio sam godinama, ta kopilad
koja ti govore sva ta sranja i dubre u lice
će onda reći iste stvari iza tvojih leđa.
I zabiće ti nož pravo u stomak. I oni će se smejati dok to rade.
Jebeš ih.
Da, rekao sam još jednu lošu reč.
Zapamti jednu stvar. Sledeći put kad ti kreteni kažu bilo šta loše
o onim crnim klincima ili onim Hispancima,
ti budi čovek toj deci, ok?
Nikada nisu imali tvoju prednost.
Rukuj se sa mnom. Bićeš čovek, ok?
Čvrsto rukovanje. Ok, zagrli me.
Volim te. - Volim i ja tebe.
U redu, idemo sa lansiranjem.
Oh, tako sam nervozan. - Ne budi nervozan. Budi odvažan.
Da, odvažan. U redu. - Nastavi. - Spreman? - Da.
Idemo. Primljeno. Spreman za poletanje.
Gotovo. Primljeno.
10, 9, 8,
7, 6, 5, 4,
3, 2, 1.
Oh!
Hej, to je nešto. Da. - Vau!
Vau!
O, čoveče!
Oh!
Pol. Pol.
Hej. Obuci se.
Moraš odmah ustati. - Šta? - Obuci se.
Ne za školu.
Šta se događa?
Deda je jutros operisan.
Zbog čega? - Rekli su rak kostiju.
Mama je znala pre mesec dana, ali tata je
rekao da su zabrinuti kako ćeš to podneti.
Kako to misliš? Mogu podneti bilo šta.
Ja sam samo...
nekako sam zabrinut za mamu, kako će reagovati.
Ona će poludeti ako on umre.
Ted, zašto ne izvedeš svog brata.
Hajde. - Ne, želim da ostanem.
Ne bi trebalo da ga vidi ovakvog.
Ostaću.
Ne treba da ostanemo predugo.
U redu, samo ostavi svoju majku na miru.
Možemo samo ostati ovde u kolima.
Zašto ostajemo u autu? Zar mama ne želi da budemo tamo?
Ne, sve je u redu. Neka je, znaš...
Pusti je da ima svoja osećanja, a onda...
a onda možemo da se okrenemo i idemo kući.
Znaš, imaš školski zadatak.
Tvoj deda, on, uh...
...bio je veoma fin prema meni.
On me je poštovao. On je jedini.
Ostatak porodice tvoje majke, čuli su
da je moj otac bio vodoinstalater, i...
...bam, samo su okrenuli nos.
Ne on.
Bio je... bio je sjajan momak.
Držao nas je sve zajedno.
Valjda je sada sve na meni.
Zbogom, Arone.
Zbogom deda.
Zaključaj vrata.
Mama? - Oh.
"Luizijana munja" Rod Gidri.
Hej. Š'a ima?
Hej. #Bio si ovde ranije.
Jel tako? - Da, bio sam.
Oni momci opet dolaze kod moje bake, pa...
ovde sam još malo, dok ne bude kul da se vratim.
Mislim da će je uskoro smestiti u dom. - Vau.
Žao mi je što...
nisam mogao da pričam u školi.
Zaista su strogi.
Oh, to sam sigurno mogao da vidim.
Vau.
Hej, tvoji nožni prsti, svi su isečeni i krvare.
Trebalo bi da staviš flastere. Uđi unutra.
U stvari, postaje mnogo bolje.
Ali izgleda da si se privikao na svoje stilsko odelo.
Izgleda dobro.
To je za sahranu mog dede.
Prokletstvo.
To je teško.
Znaš, već neko vreme razmišljam o tome.
Moj polubrat, on je na Floridi, zar ne?
Čim dobijem keš, idem dole,
zaradim nešto novca i radim sranja
dok se ne prijavim za Vazduhoplovstvo ili NASA-u.
Ali oni grade ovu stvar u Orlandu koja se zove EPCOT.
Evo, pogledaj.
Mogao bi da crtaš tamo.
Kao što radiš na ćasu.
Zarađuješ tako.
Izgleda nekako daleko.
Sranje, čoveče, zašto ostaješ ovde?
Znam.
Evo, doneću ti ćebe.
U redu. Ali neću se dugo zadržati, verovatno.
Razmišljam o Floridi, ubrzo.
U redu. Vratiću se.
U redu.
Bako.
Ne možemo ostati zajedno.
Oni će te odvesti.
Učiniću te ponosnom.
I već smo morali da zezamo
školu, ali dobro, samo da ga uvučemo. Izveštaj, kaže da on...
ne obraća pažnju na času. Ovo je trebalo da bude odgovor.
Mislim, šta dođavola sad treba da radimo?
Irving, ne želim da pričam o tome sada.
On nema isti potencijal kao Ted.
Nema ga. Ocenili su ga kao sporog. - Jebi ih.
Nešto nije u redu sa njim. - Jebi ih. Jesi li ozbiljan?
On govori o tome da je umetnik. Umetnik. Glava mu je u oblacima.
On ne živi u stvarnosti. I ovo mora da prestane.
Mora da prestane, Ester. A škola... - Irving.
...škola će tvoju majku koštati ruku i nogu.
Molim te, molim te... - Ko zna kada će joj trebati još pomoći
sada kad je sama, sama je.
Mi smo potpuno zavisni od nje.
Ko je... ko će to shvatiti?
Školarina je... ne mogu da platim.
Ja... ja... osećam... prokleti pritisak u grudima.
Šta hoćeš da uradim?
Pošto mog oca nema,
niko ne može da ga dosegne.
Ne ti.
N... ne bilo ko.
I svaki put kad pokušamo da nacrtamo sebe, mi crtamo
ne samo ono što mislimo da vidimo već i ko smo unutra.
Našu suštinu.
Ako vam treba bilo kakva inspiracija o suštini, možete videti suštinu Pola Gogena
na ovom autoportretu.
Pogledajte koje boje Pol Gogen koristi da se izrazi, jasno?
Plavu, narandžastu, roze.
Pol? Zemlja Polu.
To je svemirski brod koji je nacrtao naš sopstveni svemirski kadet.
U redu.
Hej, ovo nije zadatak, ali je prelepo.
Tako izražajno. Boje koje ovde koristi.
Ti si veoma talentovan.
Hajde sada da uradimo zadatak.
Šta ćeš sa tim? - To nije vaš pčelinji vosak, gdice Bronfmen.
Uh, i kao što sam spomenula... Um, to... Olovke.
Prestani, Ester. Dovoljno je!
Želiš li da budeš slavan, možeš da radiš
šta želiš, ali ako želiš da budeš slavan, prvo moraš da potpišeš crteže.
Svi veliki umetnici potpisuju svoje radove.
Bićeš umetnik ako želiš da budeš.
Ništa te neće Prestani.
Džoni. - Šta?
Mislim da znam kako da sve bude u redu.
Moja škola ima gomilu kompjutera.
Uzmimo jedan. - Uzmemo šta?
Kompjuter. Možemo to tako lako uraditi.
Znam kako da uđem i sve.
Idemo kroz prozor. Drže ih otvorene sve vreme.
Mora da si poludeo. - Ne, mi to možemo.
Pobeći ćemo na Floridu.
Hajde da to uradimo. Idemo.
Kompjuter?
Da, mi ga prodajemo. Platiće celo putovanje.
Ti ćeš ići u NASA-u, a ja mogu da crtam.
Ti ideš sa mnom.
Uskoro ćeš čak videti i svog polubrata. Škola je udaljena samo 3 stanice metroom.
Hajde. - Niko nikada neće saznati.
Rekao sam ti, ne možemo da uđemo. - Čekaj.
Nema smisla. Ah, sranje.
Džoni, nema svrhe.
Rekao sam ti. Rekao sam ti. Rekao sam ti.
Pol! Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol! Pol! Pol! Pol!
Pol! Pol! Pol! Pol!
Čočo. Šta radiš?
Ja sam... - Šta radiš ovde? Ovo je opasno.
U redu. - Jesi li siguran da je ovo sve što nam treba?
Da, mislim da jeste. - U redu. Idemo.
U redu. U redu. - Hajde idemo.
Samo idi. Samo idi. Samo idi.
Ne mogu da verujem.
Šta ćemo sada sa tim?
Imam momka.
I on ima zalagaonicu na Sutfin bulevaru.
I kladim se da će hteti ovo.
Dakle, mogao bih mu to odneti sutra.
A onda je Florida, čoveče.
To je odlično. U redu, pa ćemo uzeti auto,
autobus ili voz.
Ne znam. Uh... - Uh, autobus bi mogao biti dobar. - Autobus.
U redu, čoveče. - Da.
Da. - Da!
Uspeli smo!
To mi je najniža ocena.
Imao sam, kao, čisto A, a sada imam B.
Neće biti dobro. Je li tvojim roditeljima stalo do ocena?
Da. - I mojim.
Hej, Graf. Jesi li učio za test? - Ne.
O, moj Bože, to je kao trećina tvoje ocene.
Čoveče, on je verovatno previše zauzet crtanjem slika svoje ruke iznova i iznova.
Uskoro odlazim odavde. - Šta je to trebalo da znači?
Videćeš. - Ooh, Graf pravi potez.
# Oh!
# Mnogi ljudi večeras neće dobiti večeru
# Mnogi ljudi večeras neće dobiti pravdu
Glupi kofer.
# Bitka je sve žešca
# U ovoj jarosti
# Vreme Armagideona
Zdravo? Zdravo?
Ko je to tamo?
To sam samo ja.
Vratiću se malo u klub.
U redu, onda ugasi svetlo. Dolaze sutra.
I, uh, tvoja majka daje šivu za
tvog dedu, pa ćemo jesti kasno. - U redu.
Pripremite se za režim 1 Čarli.
Mark. Mark. Režim 1 Čarli.
Hej, Džoni.
Džoni, spreman sam.
# Ne zaboravi da ga izbaciš
# Niko te neće voditi...
U redu. Ulazim unutra, uzimam novac,
a onda ću ići na drugu stranu ulice. - Džoni.
Mogu poći sa tobom. - Ne. On mi veruje.
Pa ti idi i čekaj dok ja ne izađem.
U redu, u redu. sačekaću ovde.
Blizi smo. Blizu smo, čoveče. Uspeće.
Obala je čista. Idi, idi. # Mnogo ljudi
# Koristi kalkulator
# Mnogi ljudi neće dobiti ne
# večeru večeras
# Mnogo ljudi sedi
# uz svetlost, svetlost, svetlost
# Bitka je sve žešća
# Iration
# Vreme Armagideona.
Plivam sa delfinima ovde u jednom od
spektakularnih letovališta na Floridi.
Nisam ništa uradio.
Ovde unutra. - Nisam ništa uradio.
Ima li oružja?
10-28 zahteva podršku...
Upravo smo zamotali 52 iza ugla. Vlasnik zalagaonice se zvao.
To je... loš serijski broj na jedinici, mislim.
Crni klinac je imao kompjuter kod sebe. Ne postoje kontakt informacije za njega.
Mogao bi biti beskućnik. Još uvek ne znam.
Poznaješ li ovog mladića?
Ko je on? - Moj prijatelj.
Tvoj prijatelj je u velikoj nevolji.
Ukrao je kompjuter.
Hoćeš da mi pričaš o tome?
Ja stvarno ne znam šta se dogodilo.
Šta si onda radio tamo?
Ha? Šta si ti, mali anđeo?
Tvoj prijatelj je sve uradio?
Hej!
Tvoj prijatelj je sve uradio? - Ja... to...
Odjednom nemaš reči, ti frajeru?
Hoćeš da mi pričaš o tome, ili moram da nagađam?
Oboje smo to uradili.
Tamo idem u školu.
Naterao sam ga da pođe sa mnom.
To je bila moja ideja.
Ako se nešto dešava kod kuće,
ako postoji porodični problem, Pol,
možemo ti pomoći u tome.
U redu? Možemo pomoći.
Čuješ li šta ti govorim?
Nije ništa uradio.
Nije čak ni bio unutra.
Oh, sada želiš da pričaš sa mnom. - Ja ne...
Kasnije ćemo srediti ove male bajke.
U redu?
Zašto si to rekao?
Pazi na njih.
Gdine Graf.
Da.
Irving Graf?
Da.
Tom D'Arijenco.
Imamo zajedničkog prijatelja, Nika Bluma. #O da. - Da.
Da, naravno. Tom D'Arijenco, da.
Kako si?
Moj sin je... umešan u nešto?
Daj da porazgovaram sa tobom ovde. Hajde.
Samo sedi mirno. Samo pokušavam da dovedem nekoga da razgovara sa tobom.
Ali svi smo mi ovde prijatelji.
Ti mi nisi prijatelj. Ako ste moj prijatelj, kako
to da mi ne nudite pomoć?
To je zato što vas nije briga, i nikada vas neće biti briga.
Neće se niko drugi brinuti za mene osim mene.
Jesi li sve izbacio?
Osećaš li se bolje?
Pođi sa mnom.
Pođi sa mnom odmah.
Slušaj svog oca.
Pusti to, čoveče.
Ne pravi razliku.
Pusti, neka ide.
Pol.
Rekao sam, hajde.
Ćao, Džoni.
Molim te, tata, možemo li samo ući u kuću?
Ovaj put ne moraš da me tučeš.
Neću ponovo upasti u nevolje. Obećavam.
Neću te tući, Pol.
Ali, uh, imali smo mnogo, mnogo sreće.
Ja... ja... popravio sam bojler onog policajca
pre nekoliko godina, a ja mu nisam naplatio.
I to je jedini razlog zašto trenutno nisi u govnima,
sedeći negde u zatvoru za maloletnike.
Šta će se desiti sa mojim prijateljem?
Pretpostavljam da ga više nikada nećeš videti.
Nije bila njegova krivica.
Nije on bio taj koji je došao na ideju.
Zaveži. Zaveži.
Slušaj me.
Nepravedno je da će tvoj prijatelj preuzeti krivicu.
U redu? To je nepravedno, i znam da te boli.
Ali život je nepravedan.
Ponekad, neki Ijudi dobiju sirovu ponudu.
I mrzim to.
To je... to je... to je najgora stvar na svetu. Njegovo...
Ali moraš preživeti.
Dakle...
...sve što sada možeš da uradiš je... je
da maksimalno iskoristiš svoju šansu i ne osvrćeš se.
Ne znam, možda nisam dobro uradio posao.
Ja nisam tvoj deda. Ne znam... ne znam kako da...
Ali ja... ja... sam naučio davno
moraš biti zahvalan...
kada ti daju nogu.
U redu, hajde... hajdemo unutra.
Ne želim više da čujem ni reč o ovome.
A tvoja majka ne mora ništa da zna o tome.
U poslednje vreme već ima dovoljno teškoća.
U redu?
Ispitivali smo širom zemlje u ključnim državama,
NBC Vesti i Asošijeted Pres,
i šta smo saznali u ključnim državama
da li je to... čini da verujemo da će Ronald
Regan večeras odneti veoma značajnu pobedu.
Veoma značajnu. - Oh... - Oh, moj... - Do čega smo došli?
Moroni. Moroni od jezera do blistavog mora.
...projektovane države u predsedničkoj trci...
Doći će do nuklearnog rata.
Znaš, drago mi je što
Aron nije tu da vidi ovo.
To bi mu slomilo srce. - Mm.
Gde je Pol?
Radi svoj domaći zadatak. - Radi domaći?
Govorimo li to o Polu Grafu?
Divno je. Konačno je u školi u kojoj bi
trebalo da bude, posle toliko vremena.
Oba naša klinca će dobiti pravo mesto za stolom.
...do sada projektovane 2. države.
Imamo još jednu...
Teško je boriti se, zar ne?
Pokušao sam.
Šta mislite da ste uradili?
Žao mi je zbog tvog prijatelja, mali.
Valjda si ga izneverio.
Ali nastavljaš da pokušavaš.
Nikada ne popuštaj tim gadovima.
Nikad ne popuštaj, žele.
Pokažite nam neke plesne pokrete. - Otvori i zaključaj.
Hej. Lepo. Gde si to naučio?
Uh, samo moj stari prijatelj. - Lepo.
U redu, okupite se svi.
Najpre...
Srećan dan zahvalnosti.
Ovo je divna tradicija koju imamo.
Koje je naša porodica sponzorisala godinama.
Uh...
godišnji ples za Dan zahvalnosti Forest Manor.
To je prilika da se okupimo, da
budemo zahvalni za sve što nam je dato
i sve pozitivne stvari u životu.
Lično, kada pogledam i
vidim svu ovu prelepu decu,
spremni ste da se suočite sa svetom.
Ali nije sve zabava i igre.
Zato što imate obavezu da budete
lideri u poslu, u finansijama, politici,
da budete izvršni direktori i senatori i predsednici.
Vi ste elita.
Nisam mogao imati više nade nego
u ovom trenutku u našu budućnost.
Deco, ceo život je pred vama.
Preveo: suadnovic
# Ne zaboravi da ga izbaciš
# Niko te neće voditi
# Kroz vreme Armagideona.